Справа № 336/2262/17(2-а/336/232/2017)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 грудня 2017 рокусправа № 336/2262/17(2-а/336/232/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Дурасової Ю.В.

судді: Лукманової О.М. Божко Л.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Шевченківського об`єднаного управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя

на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 23 жовтня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об`єднаного управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення дії,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 23 жовтня 2017 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Запоріжжя щодо відмови в здійсненні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 за віком в розмірі, не нижче прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність та зобовязано відповідача провести ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, перерахунок пенсії, шляхом її підвищення до розміру прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність, та провести відповідні виплати, починаючи з 20.10.2016 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що з огляду на те, що право позивача на отримання від держави соціального захисту як непрацездатної за віком особи є безумовним, а його звуження є таким, що не ґрунтується на законі.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем (Шевченківським об`єднаним управлінням пенсійного фонду України м. Запоріжжя) подано апеляційну скаргу, згідно якою просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що пенсія позивачу нарахована правильно у відповідності до діючого законодавства.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачу призначено пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», розмір щомісячної пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 року становить 955,86 грн., станом на 01.03.2017 року 1109,83 грн., тобто менше ніж прожитковий мінімум, встановлений для осіб, які втратили працездатність. У відповідь на звернення позивачки від 17.03.2017 року до відповідача ОСОБА_1 отримала відмову у проведенні перерахунку пенсії у зв'язку із підвищенням прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність з 01.01.2016 року.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми Закону України «Про загальнообов'язкове держане пенсійне страхування», Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», Закону України «Про прожитковий мінімум», Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік», Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік».

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Згідно з ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове держане пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом (ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове держане пенсійне страхування»).

Згідно з ст. 17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 № 2017-III до числа основних державних соціальних гарантій включаються: мінімальний розмір заробітної плати; мінімальний розмір пенсії за віком; неоподатковуваний мінімум доходів громадян; розміри державної соціальної допомоги та інших соціальних виплат. Основні державні соціальні гарантії, які є основним джерелом існування, не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковим мінімумом є вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» визначено, що прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2016 року - 1074 гривні, з 1 травня - 1130 гривень, з 1 грудня - 1247 гривень.

Згідно з ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 1 січня 2017 року - 1247 гривень, з 1 травня - 1312 гривень, з 1 грудня - 1373 гривні.

Абзацом 2 частини 3 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове держане пенсійне страхування», в редакції чинній на час звернення щодо перерахунку пенсії, з 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, повязану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, повязану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.

Таким чином, на підставі системного аналізу вказаних законодавчих положень, колегія суддів апеляцій6ної інстанції приходить до висновку, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, а перерахунок проводиться з дня встановлення цього мінімуму.

Матеріалами справи підтверджено, пенсія позивачу виплачується в порядку та у розмірі, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове держане пенсійне страхування» з 01.01.2016 року та становить 955,86 грн., станом на 01.03.2017 року 1109,83 грн., тобто менше ніж прожитковий мінімум, встановлений для осіб, які втратили працездатність.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» визначено, що оскільки Конституція України, як зазначено в її статті 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Окрім того, Конституційний суд України у рішенні від 25.01.2012 №3-рп/2012 вказав, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Шевченківського об`єднаного управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 23 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко