Справа № 398/2201/17(2-а/398/151/17)
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 грудня 2017 рокусправа № 398/2201/17(2-а/398/151/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Мельника В.В.

судді: Сафронової С.В. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області
на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 вересня 2017 року по справі № 398/2201/17 (2-а/398/151/17)
за позовом Олександрійського обєднаного управління Пенсійного фонду України
до про Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області визнання неправомірними дій та скасування постанов,-
ВСТАНОВИВ:

Олександрійське обєднане управління Пенсійного фонду України (далі Позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (далі Відповідач) в якому, з урахуванням заміни позовних вимог просило:

- визнати протиправними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 по винесенню постанови про стягнення виконавчого збору від 01.06.2017 року в розмірі 12800,00 грн. та постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 01.06.2017 року на суму 82,30 грн.;

-скасувати постанови про стягнення виконавчого збору від 01.06.2017 року в розмірі 12 800,00 грн. та постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 01.06.2017 року на суму 82,30 грн.;

-визнати протиправними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 стосовно винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.06.2017 року ВП №54177866 та постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.06.2017 року ВП 54178104;

-скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 20.06.2017 року ВП №54177866 та постанову про відкриття виконавчого провадження від 20.06.2017 року ВП №54178104 (а.с. 2-3, 23).

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 вересня 2017 року адміністративний позов задоволено (а.с. 55-58).

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що рішення суду, стосовно виконання якого і виникли спірні правовідносини, підпадає під визначення судового рішення, яке виконується в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", тож виконавчий збір при виконанні такого рішення не підлягає стягненню відповідно до положень статті 27 ч. 5 п. 3 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404 від 02.06.2016 року.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив її скасувати та відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі (а.с. 102-105).

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що боржником до відкриття виконавчого провадження рішення суду в повній мірі не було виконано, у звязку з чим стягнення виконавчого збору з позивача є правомірним.

05 грудня 2017 року на електронну адресу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від відповідача надійшло клопотання, в якому останній зазначає, що у звязку з неможливістю прибуття в судове засідання просить апеляційну скаргу розглянути без участі представника відділу (а.с. 127).

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не зявились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином (а.с. 135-136), а тому, відповідно до ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання не здійснюється.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.02.2017р. до Олександрійського обєднаного управління Пенсійного фонду України надійшла постанова державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Кіровоградській області про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №2а-5231/11 від 19.12.2013р. (ВП №53332948) про зобовязання управління здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання виконавчого листа № 2а-5231/11 від 19.12.2013 року, виданого Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області та постанови старшого державного виконавця Донцової О.В. про відкриття виконавчого провадження ВП № 53332948 від 03.02.2017 року Олександрійським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Кіровоградської області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 та листом від 13.02.2017р. №1544/12-22 управлінням надана інформація щодо виконання рішення суду, а саме: здійснено перерахунок пенсії стягувану, але доплата до пенсії в сумі 918.70 грн. не виплачена через відсутність бюджетних асигнувань.

Відповідно до постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 01.06.2017 р. виконавчий лист №2а-5231/11 від 19.12.2013 р. повернуто стягувачу згідно п. 9 ч. 1 ст 37 Закону України «Про виконавче провадження».

07.06.2017р. до Олександрійського обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області надійшли постанови від 01.06.2017 р. державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про стягнення з Олександрійського обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області витрат виконавчого провадження у розмірі 82 грн. 30 коп. та постанову про стягнення з Олександрійського обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області виконавчого збору у розмірі 12800 грн. А також 23.06.2017 року надійшли постанови про відкриття виконавчих проваджень від 20.06.2017 року по виконанню даних постанов.

Не погоджуючись зазначеними постановами державного виконавця, позивач звернувся до суду з позовом.

Суд апеляційної інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 606-XIV), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону № 606-XIV, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно із ч. 5 ст. 26 вказаного Закону, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому ст. 27 цього Закону.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону № 606-XIV за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Відповідно до ч. 1 ст. 27 даного Закону, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Згідно з ч. 3 ст. 27 Закону № 606-XIV, за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Ч. 9 ст. 27 Закону № 606-XIV визначає, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч.1 ст. 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 вказаного Закону, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення передбачений у ст. 63 Закону України № 606-XIV.

Так, згідно ч. 1 ст. 63 Закону № 606-XIV, за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч. 6 ст. 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, Олександрійським обєднаним УПФУ, в межах наданих повноважень, було вчинено всі дії для фактичного виконання рішення суду, зокрема, покладені судом зобовязання вчинити дії щодо здійснення перерахунку ОСОБА_2 підвищення пенсії, як особі, що має статус „дитини війни, відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни за період з 16.12.2010 року до внесення змін до законодавства, що регулює дані виплати, у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, з урахуванням різниці, яка була виплачена за цей період. Виплата донарахованої суми, яка перевищує бюджетні призначення на поточний рік, буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Отже, враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що невиконання рішення суду в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що у відповідача не було підстав для винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 01.06.2017 року у розмірі 12800 грн., постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 01.06.2017 року на суму 82 грн. 30 коп. та постанова про відкриття виконавчого провадження від 20.06.2017 року ВП № 54177866 та постанова про відкриття виконавчого провадження від 20.06.2017 року ВП №54178104.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Пенсійні виплати, перераховані та виплачені за судовим рішенням позивачу є періодичними платежами в розумінні Закону України "Про виконавче провадження".

Така ж позиція визначена в постанові Вищого адміністративного суду України № 8 від 19.12.2011 року. В п. 12 цієї постанови зазначено, що "пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована в разі досягнення нею передбаченого Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійного віку чи визнання її інвалідом.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" непрацездатні громадяни крім пенсійних виплат із системи пенсійного забезпечення мають право отримувати доплати, надбавки та підвищення до зазначенихвиплат, додаткову пенсію в порядку та за рахунок коштів, визначених законодавством.

Таким чином, пенсія є періодичним платежем, виплата якої, за загальним правилом, не обмежена у часі"

З вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що стягнення виконавчого збору з Управління є незаконним та суперечить ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження".

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об'єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому постанову суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 160, ст.195,196,198,200,205,206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 вересня 2017 року по справі № 398/2201/17 (2-а/398/151/17) - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, а в разі складання рішення в повному обсязі відповідно до ст. 160 зазначеного кодексу з дня складання рішення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено 15 грудня 2017 року.

Головуючий суддя: В.В. Мельник

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: Д.В. Чепурнов