Справа № 815/6651/17
Суддя: Соколенко О. М.
Дата ухвалення: 2017-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

815/6651/17

Справа № 815/6651/17

УХВАЛА

20 грудня 2017 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Соколенко О.М., розглянувши матеріали адміністративного позову Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства до Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, Одеської обласної ради, третя особа – Регіональний ландшафтний парк «Тилігульський» про скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

15 грудня 2017 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства до Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, Одеської обласної ради, третя особа – Регіональний ландшафтний парк «Тилігульський», в якому позивач просить суд:

- скасувати рішення Сичавської сільської ради Комінстерніського району Одеської області від 27.11.2015 року 28-VII «Про передачу гідротехнічної споруди «З’єднувального каналу Тилігуський лиман-Чорне море» з комунальної власності територіальної громади села Сичавка Комінтернівського району Одеської області;

- скасувати рішення Одеської обласної ради від 21.12.2015 року №52-VIІ «Про надання згоди та прийняття з комунальної власності територіальної громади села Сичавка Комінтерніського району до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, області гідротехнічної споруди «З’єднувального каналу Тилігуський лиман-Чорне море».

Даний адміністративний позов Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства надісланий до Одеського окружного адміністративного суду засобами поштового зв’язку 04.12.2017 року.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України “Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів” від 03.10.2017 року №2147-VIII.

Відповідно до пункту 12 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону України “Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів” від 03.10.2017 року №2147-VIII), заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частиною 3 статті 3 КАС України (в редакції Закону №2147-VIII, яка діє з 15.12.2017 року) встановлено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з приписами ч.3 ст.106 КАС України (в редакції, яка діяла до 15.12.2017 року) до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Відповідно до ч.2 ст. 87 КАС України (в редакції, яка діяла до 15.12.2017 року) розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч.3 ст.161 КАС України (в редакції Закону №2147-VIII, яка діє з 15.12.2017 року) до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 2 статті 132 КАС України (в редакції Закону №2147-VIII, яка діє з 15.12.2017 року) визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України “Про судовий збір”.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України “Про судовий збір”, судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.4 Закону України “Про судовий збір” за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб’єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою – підприємцем сплачується судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об’єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет» з 1 січня 2017 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб 1600 гривень.

Предметом позову в даному випадку є скасування рішень відповідачів.

Отже, адміністративний позов містить дві вимоги немайнового характеру.

Таким чином, за подачу адміністративного позову з двома вимогами немайнового характеру Західно-Чорноморське басейнове управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства повинно сплатити суму судового збору у розмірі 3200,00 грн. (1600,00 грн.*2 = 3200,00 грн.).

Однак, в порушення вимог вищевказаних статей, позивачем не надано до суду доказів сплати судового збору.

Таким чином, суд зазначає позивачу про необхідність надати до суду докази сплати судового збору у розмірі 3200,00 грн.

Разом з цим, стосовно зазначення у позовній заяві у якості третьої особи Регіонального ландшафтного парку «Тилігульський», суд зазначає, що статтею 53 КАС України (в редакції, яка діяла до 15.12.2017 року) передбачено, що треті особи поділяються на два види: треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору та треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача.

Відповідно до ст.49 КАС України (в редакції Закону №2147-VIII, яка діє з 15.12.2017 року) також передбачено, що треті особи поділяються на два види: треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору можуть та треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача

На підставі зазначеного, у відповідності до ст. 53 КАС України (в редакції, яка діяла до 15.12.2017 року) та ст.49 КАС України (в редакції Закону №2147-VIII, яка діє з 15.12.2017 року) позивачу необхідно зазначити на боці кого (позивача чи відповідача) та з якими вимогами виступає третя особа – Регіональний ландшафтний парк «Тилігульський» із обґрунтуванням того, яким чином рішення суду може вплинути на права і обов'язки цієї особи.

Окрім того, суд зазначає, що відповідно до п.2 ч.1 ст.106 КАС України (в редакції, яка діяла до 15.12.2017 року) у позовній заяві зазначаються, зокрема, номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є.

Згідно п.2 ч.5 ст.160 КАС України (в редакції Закону №2147-VIII, яка діє з 15.12.2017 року) в позовній заяві зазначаються, зокрема, відомі номери засобів зв’язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

В свою чергу позивачем у адміністративному позові не зазначено власну адресу електронної пошти та адреси електронної пошти відповідачів та третьої особи (якщо такі відомі).

Зважаючи на вищевикладене, суддя зазначає позивачу про необхідність надати до суду інформацію щодо адреси електронної пошти учасників процесу.

Відтак, системно проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства та дослідивши позовну заяву, судом з'ясовано, що адміністративний позов подано без додержання вимог, передбачених статтями 160 та 161 Кодексу адміністративного суду України (в редакції Закону №2147-VIII, яка діє з 15.12.2017 року) та норм статей 105, 106 Кодексу адміністративного суду України, які їм відповідають за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу

Згідно ч. 1 ст.169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виявлені недоліки мають бути усунені позивачем шляхом надання до суду уточненого адміністративного позову (з копією для учасників процесу) та доказів сплати судового збору.

За таких обставин, враховуючи, що виявлені недоліки перешкоджають суду вирішити питання про відкриття провадження в адміністративній справі, суддя доходить висновку, що адміністративний позов повинен бути залишений без руху, а позивачу наданий термін для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Західно-Чорноморського басейнового управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства до Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, Одеської обласної ради, третя особа –Регіональний ландшафтний парк «Тилігульський» про скасування рішень – залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність у строк до 09.01.2018 року усунути недоліки та роз’яснити, що в іншому випадку позов буде визнаний неподаним та повернутий позивачу.

Ухвала окремо від остаточного судового рішення оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Соколенко