Справа № 805/3164/17-а
Суддя: Кошкош О.О.
Дата ухвалення: 2017-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

805/3164/17-а

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2017 р. Справа № 805/3164/17-а

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2017 року провадження у справі №805/3164/17-а зупинено за клопотанням відповідача до 13 листопада 2017 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2017 року провадження у справі поновлено.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2017 року провадження у справі зупинено за клопотанням позивача до 18 грудня 2017 року,

04 грудня 2017 року позивачем надана заява про уточнення позовних вимог в якій просив:

визнати неправомірними дії Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області щодо невизнання «Уточнюючого розрахунку податкових зобов’язань з податку на додану вартість у зв’язку з виправленням самостійно виявлених помилок» від 14.12.2016 що уточнює період вересень 2016 року податковою звітністю по ПП «Лік-буд»;

зобов’язати Маріупольську ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області визнати «Уточнюючий розрахунок податкових зобов’язань з податку на додану вартість у зв’язку з виправленням самостійно виявлених помилок» від 14.12.2016 що уточнює період вересень 2016 року податковою звітністю по ПП «Лік-буд»,

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2017 року провадження у справі поновлено та призначене судове засідання на 18 грудня 2017 року.

В судове засідання призначене на 18 грудня 2017 року представники сторін не з’явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином про що свідчать розписки та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи.

Представником позивача 18 грудня 2017 року надано клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження.

Представник відповідача причину неявки суду не повідомив.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених статтею 205 КАС України.

Суд вважає за можливе розглянути спір за наявними в справі матеріалами в порядку письмового провадження, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а відсутність належним чином повідомленого відповідача не перешкоджає розгляду справи.

Оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

31 жовтня 2016 року до контролюючого органу подана податкова декларація з податку на додану вартість за вересень 2016 року.

14 грудня 2016 року ПП «Лік-буд» до контролюючого органу подано уточнюючий розрахунок податкових зобов’язань з податку на додану вартість у зв’язку із самостійно виявленими помилками за вересень 2016 року. На підтвердження збереження документа на центральному рівні та доставлення його до Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області надані квитанції №1 та №2 відповідно.

16 грудня 2016 року позивачем отримано акт №544/05-82-12/35561181 від 17 листопада 2016 року, складений за результатом камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за вересень 2016 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

28 грудня 2016 року на підставі акту перевірки від 17.11.2016 №544/05-82-12/35561181 винесені податкові повідомлення-рішення:

Відповідно до вимог п.п.60.1.3 п.60.1, п.60.4 ст.60 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним, якщо контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення. Воно вважається відкликаним з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов'язання або податкового боргу.

Щодо невизнання контролюючим органом «Уточнюючого розрахунку податкових зобов’язань з податку на додану вартість у зв’язку з виправленням самостійно виявлених помилок» від 14.12.2016 що уточнює період вересень 2016 року податковою звітністю по ПП «Лік-буд» суд зазначає наступне.

Пунктом 7 розділу II Інструкції №233 передбачено, що підставою для прийняття податкового документа в електронному вигляді є: його відповідність затвердженому формату (стандарту); підтвердження ЕЦП платника податків та його посадових осіб, підписи яких є обов’язковими для звітів в паперовій формі за умов встановлених в статтею 3 Закону України „Про електронний цифровий підпис; чинність відповідного посиленого сертифіката ключа під час накладання ЕЦП (підтверджується за допомогою позначки часу, отриманої від акредитованого центру сертифікації ключів, або якщо до моменту одержання електронного документа строк дії відповідного сертифіката не був закінчений або відповідний сертифікат не був скасований/блокований).

Пунктами 7.3, 7.4, 7.5 розділу III Інструкції №233 встановлено, що після одержання від платника податків податкового документа в електронному вигляді органи ДПС проводять його розшифрування, перевірку ЕЦП, перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту).

Перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв’язку. Ця квитанція надсилається органами ДПС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо на електронну адресу платника податків не надійшла перша квитанція, то податковий документ вважається неодержаним.

Підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Відповідно до п. 7.6 розділу III Інструкції №233, якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Відповідно до п.п.48.1 ст.48 Податкового кодексу України податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.

Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Згідно п.48.2 ст.48 Кодексу обов'язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності) (п.48.3 ст.48 Податкового кодексу України).

Відповідно до приписів п.48.7 ст.48 Кодексу податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

Згідно п.49.8 ст.48 Кодексу прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Згідно п.49.9 ст.49 Кодексу за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

Відповідно до п.п.49.11.1 ст.49 Кодексу у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови, зокрема, у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання.

Пунктом 49.10 статті 49 Кодексу забороняється відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо).

Положеннями п. 50.1 ст. 50 ПК України встановлено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених ст. 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

В свою чергу, згідно п. 50.2. ст. 50 ПК України платник податків під час проведення документальних планових та позапланових перевірок не має права подавати уточнюючі розрахунки до поданих ним раніше податкових декларацій за будь-який звітний (податковий) період з відповідного податку і збору, який перевіряється контролюючим органом.

Судом встановлено, що з метою виправлення допущених помилок в декларації з податку на додану вартість за вересень 2016 року позивачем подано контролюючому органу уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість.

Разом з цим, судом встановлено, що позивача не було повідомлено про проведення відповідачем камеральної перевірки підприємства, тобто, на момент подання уточнюючого розрухунку позивачу не було відомо про проведення такої.

Отже, суд також не приймає посилання відповідача, зазначене в запереченні, на те, що уточнюючий розрахунок за вересень 2016 року подано підприємством після проведення перевірки податкової декларації за вересень 2016 року, з огляду на те, що позивач під час самостійного виявлення помилок, складання та направлення уточнюючого розрахунку не володів відомостями щодо проведення камеральної перевірки, а тому мав легітимні очікування на подання та прийняття контролюючим органом уточнюючого розрахунку до податкової декларації.

Також, суд не приймає посилання відповідача на порушення норм ст.48 Кодексу позивачем при складанні уточнюючого розрахунку до податкової декларації, з огляду на те, що у вказаному розрахунку заповнені всі обов'язкові реквізити, а посилання на статтю 48 Податкового кодексу України є загальним, без чітко визначених порушень, що унеможливлює їх усунути у загальному порядку.

Таким чином, з урахуванням положень наведених норм, суд приходить до висновку, що позові вимоги в частині визнання дій Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області щодо невизнання «Уточнюючого розрахунку податкових зобов’язань з податку на додану вартість у зв’язку з виправленням самостійно виявлених помилок» від 14.12.2016 що уточнює період вересень 2016 року податковою звітністю по ПП «Лік-буд» неправомірними, зобов’язання визнати «Уточнюючий розрахунок податкових зобов’язань з податку на додану вартість у зв’язку з виправленням самостійно виявлених помилок» від 14.12.2016 що уточнює період вересень 2016 року податковою звітністю по ПП «Лік-буд» підлягають задоволенню.

Отже, зафіксовані в акті перевірки порушення вимог п.201.10 ст.201, п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України виправлені позивачем самостійно, шляхом надання уточнюючого розрахунку, що відповідає вимогам п.50.1 ст.50 Податкового кодексу України.

За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України. Судовий збір сплачено платіжним дорученням від 08.09.2017 №504 у сумі 2471,92 грн. та платіжним дорученням від 25.09.2017 №537 у сумі 3140,00 грн.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Приватного підприємства «Лік-буд» до Головного управління ДФС у Донецькій області, Маріупольської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання дій неправомірними, зобов’язання вчинити певні дії, скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати неправомірними дії Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області щодо невизнання «Уточнюючого розрахунку податкових зобов’язань з податку на додану вартість у зв’язку з виправленням самостійно виявлених помилок» від 14.12.2016 що уточнює період вересень 2016 року податковою звітністю по ПП «Лік-буд».

Зобов’язати Маріупольську об’єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Донецькій області прийняти «Уточнюючий розрахунок податкових зобов’язань з податку на додану вартість у зв’язку з виправленням самостійно виявлених помилок» від 14.12.2016 Приватного підприємства «Лік-буд» з податку на додану вартість за вересень 2016 року в день його фактичного отримання 14 грудня 2016 року.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено та підписано 21 грудня 2017 року.

Суддя Кошкош О.О.