Справа № 802/269/17-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2017-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/269/17-а

Головуючий у 1-й інстанції: Дончик В.В.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

19 грудня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Боровицького О. А. Матохнюка Д.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи ОСОБА_2 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 07 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В :

в лютому 2017 року Білоцерківська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області звернулася до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 07 березня 2017 року позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що станом на дату звернення до суду ОСОБА_2 має податковий борг перед бюджетом по орендній платі за землю в сумі 23443,15 грн.

Ця заборгованість виникла у відповідача відповідно до податкових повідомлень-рішень форми «Ф», прийнятих Білоцерківською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, від 13.11.2014 року №3135-00 на суму податкового зобовязання 5804,46 грн. (а.с. 14), від 25.06.2015 року №13960-10 на суму 7249,77 грн. (а.с. 15), від 19.05.2016 року № 14877-0000 на суму 10388,92 грн. (а.с. 17).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що заборгованість відповідача перед бюджетом по орендній платі за землю в сумі 23443,15 грн. підтверджується наявними в матеріалах справи документами, а доказів сплати вказаної суми заборгованості перед бюджетом відповідачем суду не надано.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (далі ПК України) платники податків і зборів зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.п. 14.1.72 п.14.1 ст.14 ПК України земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Ст. 269 ПК України визначено, що платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Відповідно до ст. 271 ПК України базою оподаткування земельного податку є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом (підпункт 271.1.1); площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено (підпункт 271.1.2).

Відповідно до п.п. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності (далі - орендна плата)-обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Згідно з п. 288.1 ст. 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства.

Ст.287 ПК України передбачений строк сплати плати за землю. Так, п. 287.1 ст. 271 ПК України визначено, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

З матеріалів справи встановлено, що 18.10.2012 року між Ісайківською сільською радою Богуславського району Київської області та ОСОБА_2 укладено договір оренди земельної ділянки (далі - Договір) під існуючою нежитловою будівлею, розташованою в с.Ісайки, Богуславського району, Київської області по вул.Центральна,4, загальною площею 0,18 га, строком на 5 років.

Згідно з цим Договором, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 193482 грн. При цьому річна плата вноситься орендарем виключно у грошовій формі у розмірі 3% відсотки від її нормативної грошової оцінки, що складає 5804,46 грн. Орендна плата вноситься позивачем у розмірі 483,71 грн. щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця.

Згідно з п.п.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але несплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

За правилами ст. 36 ПК України податковим обов'язком платника податку визнається його обов'язок обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Такий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором, він є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Приписами п.п. 54.3.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України визначено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Враховуючи вищевказані норми законодавства, позивач сформував та направив на адресу відповідача податкові повідомлення-рішення форми «Ф» від 13.11.2014 року №3135-00 на суму податкового зобовязання 5804,46 грн., від 25.06.2015 року №13960-10 на суму 7249,77 грн., від 19.05.2016 року № 14877-0000 на суму 10388,92 грн.

П. 59.1. ст. 59 ПК України передбачає, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, податковим органом на адресу відповідача направлялась податкова вимога форми Ф від 10.02.2015 року № 130-23 на суму 5804,46 грн., яка вручена останньому 18.02.2015 року, про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення в матеріалах справи (а.с. 19).

В свою чергу, згідно з п.59.5 ст.59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

За правилами пунктів 95.1-95.4 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до п. 102.4 ст. 102 Податкового кодексу України у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Відповідно до п. 56.1 ст. 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з п. 56.18 ст. 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

З матеріалів справи встановлено, що податкові повідомлення-рішення №3135-00 від 13.11.2014 року, №13960-10 від 25.06.2015 року, № 14877-0000 від 19.05.2016 року оскаржені ОСОБА_2 в судовому порядку.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 17 липня 2017 року в справі №802/608/17-а, яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2017 року, вказані вище податкові повідомлення-рішення скасовано на підставі того, що при прийнятті спірних податкових повідомлень-рішень податковим органом протиправно застосовувалися інші величини нормативної грошової оцінки земель, ніж ті, що були затвердженні Ісайківською сільською радою.

Відповідно до абз. 2 п.288.1 ст.288 ПК України органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч.2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, з урахуванням того, що рішенням суду, яке набрало законної сили, скасовано податкові повідомлення-рішення, на підставі яких позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення податкового боргу, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідно до чинного законодавства податковий борг ОСОБА_2 вважається неузгодженим.

Водночас, при прийнятті рішення суд першої інстанції не перевірив наявність підстав для звернення податкового органу з вимогою про стягнення податкового боргу з орендної плати за землю в сумі 23443,15 грн.

Відповідно до ч.2 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає за необхідне вийти за межі апеляційної скарги та надати оцінку підставам стягнення з відповідача податкового боргу з орендної плати за землю.

Таким чином, враховуючи підтвердження у встановленому законом порядку, що борг в сумі 23443,15 грн. вважається неузгодженим, висновки суду першої інстанції про наявність підстав стягнення цього боргу відсутні, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Крім того, оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції помилково розглянув справу в порядку скороченого провадження, колегія суддів вважає їх необґрунтованими та виходить з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу в порядку скороченого провадження на підставі п.4 ч.1 ст.183-2 КАС України в редакції, що діяла на момент відкриття провадженя у справі.

Відповідно до положень п.4 ч.1 ст.183-2 КАС України в редакції, що діяла на момент відкриття провадженя у справі, скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб'єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження.

Таким чином, висновки суду першої інстанції по суті спору не відповідають встановленим у постанові Вінницького окружного адміністративного суду від 17 липня 2017 року в справі №802/608/17-а обставинам, у зв'язку з чим апеляційну скаргу необхідно задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до статті 317 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 251, 255, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 329, 331 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу фізичної особи ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 07 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі 20 грудня 2017 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4