Справа № 804/2283/16
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2017-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

804/2283/16

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 грудня 2017 року

справа № 804/2283/16

м.Дніпро

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Шлай А.В.

судді: Кругового О.О. Прокопчук Т.С.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 березня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Приватне акціонерне товариство «Кондитерська фабрика «А.В.К.» м. Дніпро», яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Кондитерська фабрика «А.В.К.» м. Дніпропетровськ» згідно статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Доводи скаржника:

- неврахування судом першої інстанції постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.06.2016 року у справі № 804/2849/16, якою визнано протиправними наказ Дніпропетровської ОДПІ № 322 від 23.11.2015 року про проведення перевірки ПАТ «Кондитерська фабрика «А.В.К.» м. Дніпропетровськ» та дії Дніпропетровської ОДПІ по проведенню перевірки;

- помилковість висновків суду першої інстанції щодо обов’язку позивача, як орендатора земельної ділянки, самостійно перерахувати розмір орендної плати з урахуванням обмежень, визначених підпунктами 288.5.1 та 288.5.2 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України;

- неврахування судом першої інстанції тієї обставини, що зміна розміру земельного податку не тягло автоматичної зміни розміру орендної плати за приписами законодавства, що регулювало спірні правовідносини у 2012-2014 роках;

- посилання суду першої інстанції на неналежний доказ – лист № 0-403-0.4.-3604/2-15 від 13.10.2015 року відділу Держкомзему у Дніпропетровському районі, який припинив свою діяльність 15.04.2013 року.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, до суду не прибув, про причини неприбуття не повідомив.

Згідно частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини, які не оспорюються сторонами:

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються приписами Податкового кодексу України.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для скасування спірного податкового повідомлення-рішення, зазначивши, що окремі порушення відповідачем встановленої процедури проведення перевірки не спростовують факту порушення позивачем податкового законодавства.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Скаржник стверджує, що спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним, перш-за все, через незаконність проведеної відповідачем перевірки. Суд першої інстанції, у свою чергу, в оскарженій постанові зазначив про те, що окремі порушення відповідачем встановленої процедури проведення перевірки не спростовують факту порушення позивачем податкового законодавства.

Аналізуючи доводи скаржника та зазначений висновок суду першої інстанції, колегія суддів суду апеляційної інстанції керується положеннями частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 червня 2016 року у справі № 804/2849/16 (з урахуванням ухвали цього ж суду від 08 липня 2016 року про виправлення описки), визнані протиправними дії Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції щодо проведення перевірки Публічного акціонерного товариства «Кондитерська фабрика «А.В.К.» м. Дніпропетровськ» на підставі наказу від 23.11.2015 року № 322 та скасований наказ Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції від 23.11.2015 року № 322 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Публічного акціонерного товариства «Кондитерська фабрика «А.В.К.» м. Дніпропетровськ» (а.с. 165-169). Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2016 року зазначена постанова суду першої інстанції залишена без змін та набрала законної сили. У цих рішеннях суди дійшли висновку про відсутність законних підстав для видання наказу та, відповідно, проведення відповідачем перевірки.

Спірне податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі акту № 179/22-03/00373882 від 04.12.2015 року, який складений за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки ПАТ «Кондитерська фабрика «А.В.К.» м.Дніпропетровськ», проведеної на підставі наказу Дніпропетровської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області № 322 від 23.11.2015 року, визнаного протиправним та скасованим постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 червня 2016 року у справі № 804/2849/16.

Верховний Суд України у постанові від 27 січня 2015 року по справі №21-425а14 дійшов до висновку, що нормами Податкового кодексу України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 ПК призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Колегії суддів суду апеляційної інстанції вважає, що встановлена у судовому порядку незаконність проведеної перевірки позивача унеможливлює виникнення правових наслідків такої перевірки, у тому числі, визначення грошового зобов’язання відповідним податковим повідомленням-рішенням.

Висновок суду першої інстанції про те, що окремі порушення відповідачем встановленої процедури проведення перевірки не спростовують факту порушення позивачем податкового законодавства колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає помилковим, оскільки у даному випадку наявна обставина незаконності проведення перевірки в цілому, а не допущення відповідачем порушення окремих процедур, які не впливають на її результати. Як зазначив Європейський суд з прав людини у Рішенні «Лелас проти Хорватії» від 20.05.2010 року, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій.

Спираючись на практику Європейського суду з прав людини, керуючись принципом правової визначеності, верховенства права та презумпції вини суб’єкта владних повноважень, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку про обґрунтованість зазначеного доводу скаржника.

Наведена скаржником обставина – незаконність проведення перевірки відповідачем, є самостійною підставою для визнання спірного податкового повідомлення-рішення таким, що порушує права та інтереси позивача, як суб’єкта господарювання і платника податків, тобто є протиправним. Ефективним засобом порушених прав позивача є скасування спірного податкового повідомлення-рішення. Інші доводи, зазначені в апеляційній скарзі не потребують детального аналізу, оскільки не впливають на висновки суду апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю і ухвалити нове судове рішення. Згідно пункту 3 частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовної вимоги.

На підставі статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати позивача стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача – суб’єкта владних повноважень. Такими витратами є сплата судового збору за подачу позовної заяви до суду першої інстанції у розмірі 1378 грн. (а.с.3) та судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 1760 грн. (а.с.202), а всього – 3138 грн.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Кондитерська фабрика «А.В.К.» м. Дніпро» - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 березня 2017 року в адміністративній справі № 804/2283/16 – скасувати та ухвалити нову постанову.

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Кондитерська фабрика «А.В.К.» м. Дніпро» - задовольнити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови викладено 22 грудня 2017 року.

Головуючий суддя: А.В. Шлай

Суддя: О.О. Круговий

Суддя: Т.С. Прокопчук