Справа № 2а-1601/10
Суддя: Кравець С. В.
Дата ухвалення: 2010-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 2а-1601/2010 рік
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2010 року. Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кравець С.В.

за участю: секретаря Кульчицької І.М.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Машівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС Березанського взводу ДПС при УДАІ ГУМВС України в Київській області прапорщика міліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

у листопаді 2010 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що постановою від 17.11.2010р., винесеною відповідачем він підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП. Вважає постанову незаконною, оскільки швидкість автомобіля вимірювалась за допомогою приладу Беркут і згідно його показань становила 99 км/год. Але оскільки він рухався в потоці інших автомобілів підтвердити, що швидкість виміряна приладом Беркут належить його транспортному засобу неможливо. Крім цього, замір швидкості проводився в умовах сильного туману, що впливає на результат вимірювання. Під час вимірювання швидкості руху відповідач тримав вимірювальний прилад в руці та міг рухатись назустріч автомобілю, внаслідок чого зафіксована швидкість могла збільшитись. У звязку з наведеним позивач просить постанову від 17.11.2010р. визнати незаконною та скасувати.

У судовому засіданні позивач наполягає на задоволенні позову з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин, хоча належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку.

Судом установлено, що постановою в справі про адміністративне правопорушення серії АІ № 431106 від 17.11.2010р., винесеної інспектором ДПС Березанського взводу ДПС при ГУМВС України в Київській області ОСОБА_2, позивача ОСОБА_1 піддано стягненню у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Зі змісту постанови вбачається, що 17.11.2010р. об 01. 55 год. ОСОБА_1 керував автомобілем на 104 км автодороги Київ-Харків Київської області, у зоні дії знаків 1. 37, 3. 29 ( 50 км/год. ), рухався зі швидкістю 99 км/год., чим перевищив швидкість на 49 км/год.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо ж сторона без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Оскільки відповідач своїм правом щодо подання заперечень та доказів на спростування вимог позивача не скористався, а тому суд вирішує справу на підставі наявних доказів у справі.

Відповідно до статей 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Статтею 251 КУпАП визначені докази в справі про адміністративне правопорушення на основі яких відповідна посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи та інші обставини.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1, який є одним із основних джерел доказів і засвідчує факт правопорушення, в провину останньому ставилося порушення п. 12.9 Правил дорожнього руху, оскільки він перевищив встановлену швидкість руху, яка вимірювалась за допомогою приладу «Беркут» № 0506042. У своїх поясненнях позивач вказав, що не згоден з показаннями приладу (а.с. 5 ).

Пунктом 12.9 Правил дорожнього руху встановлено, що водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість руху на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 «Обмеження максимальної швидкості».

Посилання позивача на те, що працівником ДАІ могла бути зафіксована швидкість руху будь-якого іншого, а не його транспортного засобу ґрунтується на припущеннях. Зі змісту протоколу та з позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 предявлявся для огляду прилад «Беркут» з показниками зафіксованої швидкості руху. Позивач вправі був переконатись у тому, що прилад є технічно справним і пройшов повірку у встановленому законом порядку, міг дати пояснення по справі.

Інші обставини, на які посилається позивач, не можуть бути визнані судом підставою для скасування оскаржуваної постанови так як вони ґрунтуються на припущеннях, і не знайшли свого підтвердження в суді.

Натомість, складений відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення за своїм змістом та по формі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та містить у собі всі необхідні відомості про дату і місце його складення, посаду, прізвище, імя по батькові особи, яка складала протокол, відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та інші відомості необхідні для вирішення справи.

В послідуючому відповідачем на підставі вказаного протоколу 17.11.2010р. винесена оскаржувана постанова.

Досліджені в судовому засіданні матеріали свідчать про те, що вищевказана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності була винесена інспектором дорожньо-патрульної служби Березівського взводу ДПС при УДАІ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_2 на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений законом, з урахуванням фактичних обставин справи, є законною та обґрунтованою, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати на користь позивача стягненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 6-14, 17, 71, 94, 159-163, 167, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 122, 251, 245, 256, 280 КУпАП, п. 12.9 Правил дорожнього руху, суд, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора дорожньо-патрульної служби Березівського взводу ДПС при УДАІ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_2 про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:

Постанова надрукована власноручно

суддею Кравець С.В. і є оригіналом