Справа № 531/1314/17
Суддя: Лизенко І. В.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

єдиний унікальний номер справи 531/1314/17
номер провадження 2-а/531/52/17
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 грудня 2017 року м. Карлівка
Карлівський районний суд Полтавської області у складі:
головуючої судді Лизенко І.В.,
за участю секретаря судового засідання Клименко Т.М.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача Лисака В.П.,
представника відповідача Ребенка С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у судовій залі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Карлівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання неправомірними дій щодо відмови в призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку, зобов`язання призначити пенсію,
ВСТАНОВИВ:
10.11.2017 ОСОБА_1 звернувся до Карлівського районного суду з позовом, в якому просить визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у призначенні йому пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов`язати відповідача призначити йому таку пенсію починаючи з 17 липня 2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та віднесений до 2 категорії постраждалих. Проходячи службу міліціонером патрульно-постової служби Карлівського РВВС Полтавської області, з 27.04.1986 по 30.04.1986, позивач виконував спеціальні заходи в зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується витягом з архівного документу і має право на пенсію за віком, зі зниженням пенсійного віку, тому звернувся до відповідача, надавши необхідні документи. 20.07.2017 відповідач повідомив ОСОБА_1 про відмову у призначенні пенсії, що позивач вважає грубим порушенням його прав, тому звернувся до суду.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали вимоги позовної заяви у повному обсязі, із зазначених у позові підстав, та просять суд задовольнити позов.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечує, позовні вимоги не визнає і зазначає, що правові підстави для призначення пенсії ОСОБА_1 , на підставі поданої ним до УПФ заяви та долучених до неї документів відсутні.

В матеріалах справи міститься письмове заперечення щодо позову, де відповідач також вказав, що аналіз поданих ОСОБА_1 документів не дав можливості встановити період роботи у зоні відчуження, дні виїзду до зони відчуження та населений пункт, де проводились роботи, тому управлінням пенсійного фонду було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, суд доходить висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя та здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Статтею 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

У відповідності до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі по тексту - Закон № 796-ХІІ), учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, на 10 років, а які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів 8 років.

Зі змісту ст. 55 Закону № 796-XII випливає, що пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, призначаються лише учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи.

Зазначеній категорії осіб, згідно зі ст. 65 Закону № 796-XII, видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Аналізуючи наведені норми права, суд дійшов висновку, що єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом № 796-XII, зокрема призначення пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", тобто зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо, є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 21.11.2006 та від 04.09.2015 (справи №21-1048во06, №690/23/15-а).

Участь ОСОБА_1 у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році підтверджена наявною в матеріалах справи копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 11.06.1993 року, виданого Полтавською обласною державною адміністрацією (а. с. 6), з якого вбачається, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2 категорії та має право на відповідні пільги.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженим постановою правління Пенсійного Фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема, додаються: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року №122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зі змісту зазначених положень Порядку випливає, що підставою для призначення пенсії, крім довідки про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року № 122, можуть бути інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, призначаючи пенсію на пільгових умовах, необхідно врахувати її вид та особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників.

Зокрема, особам, які проживали або працювали на територіях радіоактивного забруднення для підтвердження періоду роботи можна надавати документи, передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 "Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В матеріалах справи міститься витяг з архівного документа Наказ від 14.06.1986 №66 л/с, згідно якого ОСОБА_1 було виплачено грошове утримання за період перебування та виконання спецзаходів по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 27 по 30 квітня 1986 року (а.с. 7). Записи у трудовій книжці свідчать, що в цей перод ОСОБА_1 проходив службу в органах МВС (а.с. 12).

Дослідивши вказані докази суд приходить до висновку, що робота позивача саме у зоні відчуження та період його роботи з 27 по 30 квітня 1986 року, є підтвердженими тими доказами, що містяться в матеріалах справи.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вищевказаними документами повністю підтверджено участь позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році протягом періоду, що є не меншим, ніж встановлено ст.55 Закону № 796-ХІІ та є достатнім для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку.

Однак, зазначені вище документи не були враховані Карлівським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Полтавської області при прийнятті спірного рішення про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону № 796-ХІІ.

Доводи відповідача з посиланням на відсутність інформації про дні виїзду в зону відчуження та населені пункти, де позивачем проводилися роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС є безпідставними, оскільки законодавством визначено основним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи та надає право користування пільгами, встановленими Законом "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Заперечуючи проти позову, відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, правомірність своїх дій щодо відмови в призначенні позивачу пенсії відповідно до ст.55 Закону № 796-ХІІ належним чином не довів.

З огляду на викладене, суд вважає, що рішення Карлівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 26.10.2016 року № 5 про відмову у призначенні позивачу пенсії відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є необґрунтованим, а дії щодо відмови в призначенні пенсії позивачу - неправомірними.

Згідно з ч.1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, а саме, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Враховуючи, що позивач звернувся за призначенням пенсії пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку зі зменшенням (50 років досяг ІНФОРМАЦІЯ_1 ), суд приходить до висновку про необхідність відновлення його порушеного права, шляхом зобов`язання Карлівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з дати звернення із заявою про призначення пенсії - 17 липня 2017 року.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що відповідач, відмовляючи у призначенні пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Тому суд вважає необхідним визнати неправомірними дії Карлівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 зі зменшенням пенсійного віку та скасувати рішення Карлівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 20 липня 2017 року про відмову у призначенні пенсії, а також зобов`язати Карлівське об`єднане УПФ призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку згідно зі статтею 55 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 17 липня 2017 року.

Враховуючи, що позивачем не заявлено позовні вимоги про скасування рішення відповідача від 20.07.2017 про відмову у призначенні пенсії, суд відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України вважає необхідним для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача вийти за межі позовних вимог, скасувавши зазначене рішення, оскільки за наявності цього рішення є неможливим зобов`язання відповідача до призначення пенсії.

Відповідно до положень ст. 94 КАС України, у зв`язку із задоволенням позову особи, яка звільнена від сплати судового збору відповідно до Закону, судовий збір слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, відповідно ст.ст. 2, 8, 11, 18, 19, 69-71, 105, 160-163 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Позов ОСОБА_1 до Карлівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання неправомірними дій щодо відмови в призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку, зобов`язання призначити пенсію задовольнити.
Визнати неправомірними дії Карлівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 зі зменшенням пенсійного віку та скасувати рішення Карлівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 20 липня 2017 року про відмову у призначенні пенсії.
Зобов`язати Карлівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку згідно зі статтею 55 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 17 липня 2017 року.
Судовий збір віднести за рахунок держави.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня складення у повному обсязі шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Карлівський районний суд Полтавської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, або після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження, якщо судове рішення не скасовано.

Постанову складено у повному обсязі 19.12.2017.

Суддя І.В. Лизенко