Справа № 202/4240/17
Суддя: Волошин Є. В.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/4240/17
Провадження №2-а/202/187/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Волошина Є.В.

за участю секретаря Величко А.А.

позивача ОСОБА_1

представників відповідача Сєдих О.А., Богомол С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Комунальний заклад «Обласний центр медико-соціальної експертизи» про визнання дій протиправними, визнання особи такою, що має право на отримання статусу інваліда війни, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з адміністративним позовом до управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради про визнання дій протиправними, визнання особи такою, що має право на отримання статусу інваліда війни, зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування позову зазначив, що позивач приймав безпосередню участь в АТО, забезпечував її проведення і захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України та має статус учасника бойових дій. 16 березня 2015 року позивач був прийнятий на посаду охоронника до ТОВ ПКЦ «СІЧ» для здійснення стратегічних об`єктів на території АТО та був направлений на охорону об`єкта «Донецьк ТеплоКоженерго» до м.Волновахи. 21 березня 2015 року, під час охорони вищезазначеного об`єкту позивач підвергся нападу невідомих, внаслідок чого отримав вогнепальний осколочний перелом. За результатами отриманої травми та отриманого медичного лікування, позивачу було встановлено третю групу інвалідності із зазначення причин загальне захворювання з ураженням органів опори та пересування. 13 червня 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про надання йому статусу інваліда війни. Однак позивачу було відмовлено у наданні статусу інваліда війни з причин відсутності його безпосередньої участі в Антитерористичній операції та причинного зв`язку інвалідності захворювання з пораненням, контузією або каліцтвом, одержаних ним під час безпосередньої участі в Антитерористичної операції. Позивач вважає таку відмову протиправною та такою, що не відповідає вимогам законодавства. Вважає, що відповідно до ст.7 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» він має право на отримання статус інваліда війни. На підставі викладеного просить суд визнати протиправними дії відповідача, що виразилися у відмові встановити позивачу статус інваліда війни як особі, яка отримала інвалідність внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичної операції, забезпечені її проведення; визнати позивача таким, що має право на отримання статусу інваліда війни із вищезазначених підстав та зобов`язати відповідача надати позивачу статус інваліда війни із вищезазначених підстав.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Представники відповідача у судовому засіданні зазначили, що позивач не надав документів для підтвердження причинного зв`язку інвалідності позивача з пораненням, контузією або каліцтвом, одержаних позивачем під час безпосередньої участі в антитерористичної операції.

Представник КЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини не явки в судове засідання не повідомив.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 суду пояснив, що в березні 2015 року ОСОБА_1 був направлений до м.Волноваха на охорону «Донецьк ТеплоКоженерго». 21 березня 2015 року на позивача було скоєно напад, в результаті кого останній був поранений в ногу.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 суду пояснив, що з 2014 по 2015 року працював в охоронній фірмі «СІЧ». В березні 2015 року позивач був командирований до м.Волноваха з бійцями полка «Дніпро-1». Під час перебування в м.Волноваха позивач отримав поранення.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 суду пояснив, що знає ОСОБА_1 з 2014 року. Також знає те, що позивач брав участь в АТО та у березні 2015 року був поранений у м.Волноваха.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 суду пояснив, що познайомився з позивачем у березні 2015 року у м.Волноваха, коли останній охороняв «Донецьк ТеплоКоженерго». Зі слів ОСОБА_1 , свідку стало відомо, що він перебуває у м.Волноваха від охоронної фірми «СІЧ». Щодо поранення позивача свідок нічого не знає. У квітні 2015 року свідку стало відомо про напад на позивача.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 .

13 червня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради із заявою про надання йому статусу інваліда війни, мотивуючи це тим, що позивач був направлений на територію АТО для охорони об`єкта «Донецьк ТеплоКоженерго». 21 березня 2015 року, під час охорони вищезазначеного об`єкту позивач підвергся нападу невідомих, внаслідок чого отримав вогнепальне осколочний перелом. За результатами отриманої травми та отриманого медичного лікування, позивачу було встановлено третю групу інвалідності із зазначення причин загальне захворювання з ураженням органів опори та пересування.

Своїм листом від 19 червня 2017 року управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради відмовило позивачу у наданні статусу інваліда війни на підставі того, що ОСОБА_1 не було надано довідки МСЕК, яка б підтверджувала той факт, що інвалідність позивача встановлена внаслідок поранення, контузії або каліцтва одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичної операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районі антитерористичної операції у період її проведення.

Відповідно до ст.7 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на яку як на підставу позову посилається позивач, до інвалідів війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю в бойових діях у мирний час.

Крім того, п.11-14 ч.2 ст.7 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до інвалідів війни відносить також інвалідів з числа: військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних) та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовців військових прокуратур, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, а також працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції та стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення; осіб, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів; осіб, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, але в подальшому такі добровольчі формування не були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів, і виконували завдання антитерористичної операції у взаємодії із Збройними Силами України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Національною гвардією України та іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами. Підставою для надання особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, статусу інваліда війни є (але не виключно): а) клопотання про надання статусу інваліда війни керівника добровольчого формування, до складу якого входила така особа. До клопотання додаються документи, що підтверджують участь особи в антитерористичній операції, або письмові свідчення не менш як двох свідків з числа осіб, які спільно з такою особою брали участь в антитерористичній операції та отримали статус учасника бойових дій, або інваліда війни, або учасника війни відповідно до цього Закону; б) довідка керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, Генерального штабу Збройних Сил України про виконання добровольчими формуваннями завдань антитерористичної операції у взаємодії із Збройними Силами України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Національною гвардією України та іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення; в) довідка медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності; осіб, які добровільно забезпечували (або добровільно залучалися до забезпечення) проведення антитерористичної операції (у тому числі здійснювали волонтерську діяльність) та стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції (у тому числі волонтерської діяльності), перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Пунктом 14 частини 2 статті 7 вищезазначеного Закону визначено, що порядок надання статусу інваліда війни особам, зазначеним у пунктах 11-14 частини другої цієї статті, визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог вищезазначеного Закону, 08 вересня 2015 року Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову №685 «Про затвердження Порядку надання статусу інваліда війни особам, які отримали інвалідність внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення» (далі Порядок).

Відповідно до п.1 Порядку, останній визначає процедуру надання статусу інваліда війни особам, які отримали інвалідність внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення.

Пунктом 4 Порядку визначено перелік документів, які повинна надати особа, яка претендує на надання статусу інваліда війни. Одним із таких документів є довідка медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.

З довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААА №072434, яку позивач надав разом із заявою про надання йому статусу інваліда війни, убачається, що ОСОБА_1 з 01 вересня 2016 року встановлена третя група інвалідності. Причиною інвалідності зазначено - загальне захворювання з ураженням органів і пересування.

З урахуванням ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Порядку, довідка до акта огляду МСЕК серії 12 ААА №072434 не може бути підставою для надання ОСОБА_1 статусу інваліда війни.

В судовому засіданні, яке відбулось 13 грудня 2017 року, позивачем надано суду нову довідку МСЕК серії 12 ААА №731030, відповідно до якої ОСОБА_1 з 01 вересня 2017 року встановлена третя група інвалідності. Причиною інвалідності зазначено поранення, отримане під час безпосередньої участі в АТО забезпечення її проведення з ураженням органів опори і пересування.

Разом із цим суд зазначає, що позивач оскаржує дії відповідача саме в частині відмови ОСОБА_1 в наданні статусу інваліда війни саме за його заявою від 13 червня 2017 року на підставі довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААА №072434, у зв`язку із чим суд не приймає довідку МСЕК серії 12 ААА №731030 як належний доказ протиправності дій відповідача під час відмови ОСОБА_1 у наданні останньому статусу інваліда війни.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у встановлені позивачу статусу інваліда війни як особі, яка отримала інвалідність внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичної операції, забезпечені її проведення та зобов`язання надати позивачу статус інваліда війни є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Одночасно суд роз`яснює ОСОБА_1 , що він не позбавлений права звернутись до управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради із новою заявою про надання йому статусу інваліда війни на підставі довідки МСЕК серії 12 ААА №731030.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання його таким, що має право на отримання статусу інваліда війни також не підлягають задоволенню, оскільки такий спосіб захисту прав не передбачений КАС України.

Так, відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином суд не може взяти на себе не властиві повноваження щодо визнання права ОСОБА_1 на отримання статусу інваліда війни, адже питання щодо надання такого статусу відносяться до виключної компетенції органів соціального захисту населення, а суд може лише перевіряти прийняте цими органами рішення на його відповідність законодавчим нормам.

Враховуючи те, що позивач під час подання адміністративного позову був звільнений від сплати судових витрат, суд на підставі ч.5 ст.94 КАС України судові витрати відносить за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,7-11, 17-19, 71, 99, 159-163 КАС України, ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Постанову КМУ №685 від 08 вересня 2015 року, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Комунальний заклад «Обласний центр медико-соціальної експертизи» про визнання дій протиправними, визнання особи такою, що має право на отримання статусу інваліда війни, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 10 днів з дня її проголошення. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

Суддя Волошин Є.В.