Справа № 345/3830/17
Суддя: Мигович О. М.
Дата ухвалення: 2017-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 345/3830/17
Провадження № 2-а/345/320/2017
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.2017 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі :

головуючого - судді Мигович О.М.

секретаря судового засідання Бабійчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Калуші справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Калуського об'єднаного управління пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, суд-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що він є інвалід другої групи загального захворювання, згідно до довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії НОМЕР_1 та повинен одержувати пенсію по інвалідності. На теперішній час він працює на посаді прокурора відділу в прокуратурі Івано-Франківської області. 25.10.2017 року він звернувся з заявою до Калуського об'єднаного управління пенсійного фонду України Івано-Франківської області з проханням призначити йому пенсію по інвалідності відповідно до ч.9 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», однак 27.10.2017 року відповідачем листом № 482/ф-15 відмовлено у призначенні вказаної вище пенсії з посиланням на вимоги Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-УІІ.

Вважає, що відсутні правові підстави для не призначення та виплати пенсії по інвалідності. Просить визнати протиправними дії відповідача щодо не призначення йому пенсії , як інваліду другої групи та зобов'язати відповідача призначити йому, как інваліду другої групи, пенсію по інвалідності, у відповідності до ч.9 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» .

У судове засіданні позивач подав заяву, в якій просить позов задовольнити із наведених у ньому підстав. Просить справу розглядати у його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмове заперечення на позов, в якому просить у задоволенні позову відмовити з наведених у ньому підстав, справу заслухати у його відсутності.

Суд, проаналізувавши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, із наступних підстав:

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, є інвалідом другої групи загального захворювання, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальної експертної комісії НОМЕР_1 - (а.с.12). Він працює на посаді прокурора відділу ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань в прокуратурі Івано-Франківської області, що підтверджується копією трудової книжки - (а.с.8-11).

25.10.2017 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до Калуського об'єднаного управління пенсійного фонду України Івано-Франківської області про призначення йому пенсії по інвалідності відповідно до ч.9 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» .

27.10.2017 року відповідач листом №482/ф-15 відмовив ОСОБА_1 у призначенні пенсії, посилаючись на вимоги Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-УІІ.

Вирішуючи спір, суд враховує, що з 01.04.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-УШ від 02.03.2015 року (далі - Закон №213-VIII від 02.03.2015 року), пп. 2 п. 12 розділу 1 якого внесені зміни в ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно яких: тимчасово, у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року: у період роботи особи (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій. осіб, на яких поширюється дія пункту 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про статус народного депутата України», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються та у період роботи на інших посадах(роботах) пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", розмір якої перевищує 150відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеною розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Відповідно до ч. 9 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» прокурорам, визнаним інвалідами I або II групи, призначається пенсія по інвалідності в розмірах, передбачених частиною другою цієї статті, за наявності стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років.

Частиною другою ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

До вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, зазначених устатті 15 цього Закону, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів, слідчими, суддями, на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою, у науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання, на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Національній академії прокуратури України, на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури, військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання; відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.

Як вбачається з наданої копії трудової книжки ОСОБА_1 його стаж роботи на прокурорських посадах складає понад 12 років. В органах прокуратури він працює з 2005 року по даний час.

Згідно п. 2 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону №213-VIII від 02.03.2015 року порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

З аналізу цієї правової норми вбачається, що вона чітко визначає подію з ненастанням якої припиняють свою дію норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до законів України "Про державну службу",Про прокуратуру", Про судоустрій і статус суддів", Про статус народного депутата України",Про Кабінет Міністрів України",Про судову експертизу",Про Національний банк України", Про службу в органах місцевого самоврядування",Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Конституційний Суд України у п. 3 мотивувальної частини рішення від 03.10.1997 року №4-зп (справа про набуття чинності Конституцією) зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Відтак, пунктом 5 Розділу III Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. №213-УШ передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про статус народного депутата України», «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про судову експертизу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Необхідно констатувати, що вказаний у пункті 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону № 213-УІІІ від 02.03.2015 року Закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01.06.2015 року прийнятий не був,

Враховуючи те, що з 01.06.2015 для ОСОБА_1, як працівника прокуратури, скасовано норми, що передбачають право на призначення йому пенсії відповідно до ч. 9 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», суд приходить до висновку про відсутність підстав для відмови йому у призначенні, як інваліду 2 групи загального захворювання, пенсії по інвалідності.

Статтею 1 Закону №1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» закріплено основоположні принципи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування серед яких є рівноправність застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат.

Відповідно до статті 68 Конституції України, кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи інших людей.

Стаття 64 Конституції України передбачає обмеження соціально-економічних прав (в тому числі зупиненням дії законів та їх окремих положень) на певний строк лише в умовах воєнного або надзвичайного стану. А на день прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» й до теперішнього часу такий стан в Україні в передбаченому законом порядку запроваджено не було, встановлення обмежень щодо отримання пенсії по інвалідності деяким категоріям громадян є порушенням конституційних вимог щодо рівності всіх громадян, ставить, громадян у нерівні умови, що також є порушенням принципів правової держави.

На підставі наведеного, суд вважає, що відповідач зобов'язаний призначити позивачу пенсію у зв'язку з інвалідністю відповідно до ч. 9 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» .

Керуючись ст. ст. 242, 243, 244, 246 КАС України, суд,-

Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати дії Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії по інвалідності згідно ч.9 ст.86 Закону України «Про прокуратуру від 14.10.2014 року №1797-VII - неправомірними.

Зобов'язати Калуське об'єднане Управління пенсійного фонду України Івано-Франківської області призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності згідно ч.2, ч.9 ст.86 Закону України «Про прокуратуру від 14.10.2014 року №1797-VII.

Зобов'язати Калуське об'єднане Управління пенсійного фонду України Івано-Франківської області здійснити перерахунок та виплатити різницю між пенсією, виплаченою згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та пенсію на яку ОСОБА_1 має право згідно ч.2, ч.9 ст.86 Закону України «Про прокуратуру від 14.10.2014 року №1797-VII з дати прийняття кінцевого рішення по даній справі.

Судові витрати в розмірі 640 грн. віднести за рахунок Державного бюджету України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського Апеляційного Адімніставтивного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області, або безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 - ти днів з дня його проголошення.

Головуючий: