Справа № 209/1423/17(2-а/209/47/17)
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2017-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 грудня 2017 рокусправа № 209/1423/17(2-а/209/47/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Чепурнова Д.В.

судді: Мельника В.В. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Камянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області

на постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 жовтня 2017 року (суддя Байбара Г.А.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Камянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії Камянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо проведення в лютому 2017 року нового розрахунку розміру пенсії із застосуванням середньої заробітної плати по Україні для розрахунку розміру пенсії, що призвело до зменшення її розміру з 01 березня 2017 року.

- зобовязати Камянське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з 01 березня 2017 року здійснити розрахунок призначеної в 2008 році ОСОБА_1 пенсії за віком на підставі наданих документів та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 01 березня 2017 року.

Постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 жовтня 2017 року позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції Камянське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просило її скасувати та прийняти нову постанову суду.

Апеляційна скарга обґрунтована правомірністю зниження розміру пенсії позивачу, з втратою пенсійної справи позивача, була втрачена довідка про стаж роботи позивача, за відсутності якої у пенсійного органу відсутні підстави для виплати позивачу пенсії у раніше встановленому розмірі.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, інші сторони до суду не зявились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, та матеріалами справи підтверджено, що позивач перебуває на обліку в Камянському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області та отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Під час реорганізації Дніпровського, Заводського та Баглійського управлінь Пенсійного фонду України шляхом злиття в Дніпродзержинське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області було проведено інвентаризацію в ході якої встановлено відсутність паперової справи позивача, особовий рахунок №151758.

Для уникнення безпідставною переплати пенсії Камянським управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області було застосовано середню заробітну плату по Україні для розрахунку розміру пенсії, що призвело до зменшення розміру пенсії з 01 березня 2017 року.

Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2017 року складає 1508,63 грн.

Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернулась до суду з адміністративним позовом.

Суд апеляційної інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Крім того, у справі Пічкур проти України, № 10441/06, п. 41, рішення від 07.02.2014 року Європейський Суд (ЄСПЛ) зазначив, що якщо у Договірній державі є чинне законодавство, яким передбачено право на соціальні виплати, обумовлені або не обумовлені попередньою сплатою внесків, це законодавство має вважатися таким, що породжує майновий інтерес, який підпадає під дію статті 1 Першого протоколу до Конвенції, для осіб, що відповідають вимогам такого законодавства.

У розглядуваній справі, Конституція України та Закон України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування визначали чіткі підстави отримання пенсії вік, мінімальний стаж роботи та стаж державної служби. Отже, отримувана позивачем пенсія є майном, гарантованим ст.1 Першого протоколу до Конвенції.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції втручання у майнові права допускається лише в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права.

Правомірність такого втручання перевіряється застосуванням алгоритму, виведеному ЄСПЛ у своїй практиці, відповідно до якого втручання має бути законним, повинно переслідувати легітимну мету (в інтересах суспільства) та забезпечувати справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та обовязком захисту основоположних прав конкретної людини.

При цьому зниження розміру пенсії позивачу боку пенсійного органу відбулось задля уникнення безпідставної переплати пенсії.

Водночас, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Тобто, передумовою для зміни розміру пенсії позивача в сторону зменшення, повинні бути докази зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних.

Однак, жодних доказів зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних матеріали справи не містять.

При цьому, неналежне або непрофесійне ставлення працівників пенсійного органу щодо своїх посадових обовязків, яке виразилось у втраті пенсійної справи позивача не може слугувати підставою для зменшення останній розміру пенсії, оскільки такі дії суперечать соціальним гарантіями, визначеним Конституцією України та Законами України.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об'єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому постанову суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Камянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 19 грудня 2017 року.

В повному обсязі постанова складена 20 грудня 2017 року.

Головуючий суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: В.В. Мельник

Суддя: С.В. Сафронова