Справа № 812/1867/17
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2017-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

22 грудня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1867/17

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Борзаниця С.В., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області до Державного підприємства «Первомайськвугілля» в особі відокремленого підрозділу шахта «Тошківська» про стягнення витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області (далі - позивач, УПФУ в Попаснянському районі) до Державного підприємства Первомайськвугілля в особі відокремленого підрозділу шахта «Тошківська» (далі - відповідач) про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №1 за період з 01.11.2017 по 30.11.2017 в сумі 585376,01 грн., за списком №2 за період з 01.11.2017 по 30.11.2017 в сумі 27663,64 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено таке.

Відповідно до пункту 2 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, відповідач повинен вносити до Пенсійного фонду обовязкові платежі у розмірі 100 % фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «а» та «б»-«з» статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Заборгованість відповідача перед УПФУ в Попаснянському районі по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за списком №1 за період з 01.11.2017 по 30.11.2017 в сумі 585376,01 грн., за списком №2 за період з 01.11.2017 по 30.11.2017 в сумі 27663,64 грн. Відповідач добровільно не виконує свої зобовязання, у звязку з цим позивач для захисту своїх інтересів та стягнення заборгованості змушений звернутися до суду.

Представник позивача у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, просив розглянути справу без участі представника УПФУ в Попаснянському районі (арк. спр. 2).

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (арк. спр. 53), на адресу суду надіслав відзив на адміністративний позов (арк. спр. 47-51), в якому просив розглянути справу за відсутності свого представника, позов не визнав. В обґрунтування зазначив, що виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах( включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначенні відповідно до пунктів «в» - «е» та «ж» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», здійснюються до 1 січня 2005 року за рахунок коштів пенсійного Фонду, з 1 січня 2005 року за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього закону (абзац 5 підпункту 1, пункту 2, розділу X V із змінами, внесеними згідно із законом № 2613- IV від 31.05.2005 року). Тобто законодавством додатково встановлені особливі умови виплати пільгових пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особливий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначенні відповідно до пунктів «в» - «е» та «ж» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». При цьому законодавець не встановлює конкретний період, який необхідно відпрацювати особі для застосування вказаних умов відшкодування витрат на виплату пільгових пенсій. Достатньою умовою для відшкодування за рахунок коштів Державного бюджету України витрат по виплаті пільгових пенсій законодавством встановлена наявність безпосередньої зайнятості особи повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначенні відповідно до пунктів «в» - «е» та «ж» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»

Як витікає із вказаних норм законодавства, відшкодуванню підприємствами підлягають тільки витрати з виплати і доставки пільгових пенсій, призначених за списком №1, а витрати, понесені на виплату і доставку пільгових пенсій ,призначених за списком №2 та за ст.14 Закону «Про пенсійне забезпечення», відшкодуванню підприємствами не підлягають.

У поданих на розгляд суду документах позивачем відсутні докази, які б визначали підстави призначення пенсій особам, які вказані у списку, доданому до розрахунку позовних вимог.

Крім того , «Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного Фонду України», затвердженою постановою ПФУ № 21-1 від 19.12.2003, у розділі 6 якої передбачено, що витрати відшкодовуються у відсотках до розміру основної пенсії без надбавок і доплат та з врахуванням стажу роботи на підприємстві відповідача. У наданому розрахунку до позову не можливо визначити, чи вірно зроблене нарахування сум відшкодування, оскільки не вказано основний розмір пенсії, не визначено, який її відсоток предявлено до відшкодування, стаж роботи у відповідача, місто проживання пільгового пенсіонера та інше.

Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Кодекс адміністративного судочинства України (далі КАС України) викладено в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частиною третьою статті 3 КАС України закріплено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини девятої статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки позивача та відповідача про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином, відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-79 КАС України, суд встановив таке.

Судом встановлено, що шахта «Тошківська» є відокремленим підрозділом Державного підприємства Первомайськвугілля (ідентифікаційний код 32320594), яке є юридичною особою (арк. спр. 39-40), зареєстроване платником страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та перебуває на обліку в УПФУ в Попаснянському районі Луганської області.

У відповідності до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058 від 09.07.2003 підприємства та організації з грошових коштів, які призначені на оплату праці, вносять до Пенсійного Фонду України плату, яка покриває витрати на доставку та виплату пільгових пенсій, у тому числі, призначених згідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», при цьому зберігається порядок покриття цих витрат, який діяв до набрання чинності Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 (зареєстровано в Мінюсті України 16 січня 2004 року за № 64/8663), плату Пенсійному фонду на покриття фактичних витрат на виплату пенсій за віком на пільгових умовах вносять підприємства незалежно від форм власності та господарювання. Несвоєчасно перераховані суми витрат на виплату і доставку пенсій вважаються боргом (недоїмкою).

Відповідно до пункту 6.1 Інструкції № 21-1 відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах:

для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, у таких розмірах:

- 20 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2004 році;

- 30 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2005 році;

- 40 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2006 році;

- 50 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2007 році;

- 60 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2008 році;

- 70 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2009 році;

- 80 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2010 році;

- 90 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2011 році;

- 100 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2012 році;

для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Пунктом 6.4. Інструкції визначено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць (пункт 6.7 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України).

Отже, підприємство зобовязане відшкодовувати фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій.

УПФУ в Попаснянському районі Луганської області та інші Управління ПФУ здійснювали доставку та виплату пільгових пенсій працівникам ВП шахта «Тошківська», що підтверджується розрахунками (арк. спр. 12-38).

Отримавши розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів а та б-з статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII Про пенсійне забезпечення, не надавши на них заперечень та не оскарживши розрахунки в суді, відповідач фактично узгодив такі розрахунки.

У відповідача виникла заборгованість перед УПФУ в Попаснянському районі Луганської області по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту а статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення (список № 1) за період з 01.11.2017 по 30.11.2017 в сумі 585376,01 грн. та пунктів б-з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення (список № 2) за період з 01.11.2017 по 30.11.2017 в сумі 27663,64 грн., всього за списком № 1 та списком № 2 за період з 01.11.2017 по 30.11.2017 в сумі 613039,65 грн. Відповідач зазначену суму заборгованості не сплатив у добровільному порядку, що підтверджується карткою особового рахунку платника (арк. спр. 8-10).

Суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що Інструкція № 21-1 є підзаконним нормативно-правовим актом та не може встановлювати порядок відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій. Обовязок підприємств та організацій відшкодовувати витрати на виплату та доставку пільгових пенсій встановлено не Інструкцією № 21-1, а Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-VI (Розділ ХV «Прикінцеві положення»). Інструкція № 21-1 розроблена відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і визначає процедуру відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Суд також зауважує, що вказана Інструкція зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663, є чинною, не визнавалася такою, що суперечить діючому законодавству України.

Щодо права звернення позивача до суду з даним позовом суд зазначає, що відповідно до п.п. 9 п. 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 за № 41/26486, Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань здійснює стягнення у передбаченому законодавством порядку своєчасно не нарахованих та/або не сплачених сум страхових внесків та інших платежів.

Таким чином, позивач у встановленому законом порядку наділений повноваженнями на звернення до суду з цим позовом.

Як на підставу для відмови в задоволенні позовних вимог відповідач посилається на те, що позовні вимоги заявлені з порушенням п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до п. «в»-«е» та «ж» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля на підприємствах за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Проте, суд зазначає, що винятком із цього правила є лише порядок покриття витрат на виплату та доставку пенсій особам, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, оскільки за змістом абзацу п'ятого підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-1V виплата пенсій таким особам здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, то і витрати на виплату та доставку пільгових пенсій покриваються за рахунок Пенсійного фонду та Державного бюджету України відповідно.

Однак специфіка такого порядку полягає в особливостях пенсійного забезпечення зазначених осіб.

Так, зі змісту статті 14 Закону № 1788-ХІІ слідує, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років.

Таким чином, аналіз положень пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV у контексті положень статті 14 Закону № 1788-ХІІ дає підстави для висновку про те, що порядок, за якого витрати на доставку пільгових пенсій покриваються до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України, стосується лише витрат на виплату та доставку пенсій, призначених особам за умов, передбачених статтею 14 Закону № 1788-ХІІ.

Доказів того, що працівники підприємства відповідача, які безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії були зайняті на цих роботах не менше 25 років, відповідачем суду не надано.

Суд також звертає увагу на той факт, що аналогічної правової позиції дотримується і Верховний Суд України, зокрема, у постанові від 10 жовтня 2011 року за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області до Десятого воєнізованого гірничорятувального загону про стягнення боргу.

Судом встановлено, що спір у справі стосується стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. «а» та «б»-«з» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (список № 1 та список № 2), а тому обов'язок щодо покриття витрат на виплату та доставку пенсій таким особам покладено саме на відповідача.

Відповідачем суду не надано доказів погашення заборгованості перед позивачем по відшкодуванню пільгових пенсій за період з 01.11.2017 по 30.11.2017 за списком №1 в сумі 585376,01 грн., за списком №2 в сумі 27663,64 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з державного підприємства «Первомайськвугілля» в особі відокремленого підрозділу шахта «Тошківська» на користь УПФУ в Попаснянському районі Луганської області заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за списком №1 за період з 01.11.2017 по 30.11.2017 в сумі 585376,01 грн., за списком №2 за період з 01.11.2017 по 30.11.2017 в сумі 27663,64 грн.

Розподіл судових витрат судом не здійснюється, оскільки позивач згідно з пунктом 18 частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ Про судовий збір від сплати судового збору звільнений, а стягнення його з відповідача в таких випадках статтею 139 КАС України не передбачено.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області до Державного підприємства «Первомайськвугілля» в особі відокремленого підрозділу шахта «Тошківська» про стягнення витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, - задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства Первомайськвугілля в особі відокремленого підрозділу шахта «Тошківська» (вул. Куйбишева, 21, м. Гірське, Попаснянський район, Луганська область, 93292, ідентифікаційний код 32320594) на користь управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області (вул. Шкільна, 2, м. Попасна, Попаснянський район, Луганська область, ідентифікаційний код 21792608) заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій на пільгових умовах за списком №1 за період з 01.11.2017 по 30.11.2017 в сумі 585376,01 грн., за списком №2 за період з 01.11.2017 по 30.11.2017 в сумі 27663,64 грн., а всього в сумі 613039,65 грн. (шістсот тринадцять тисяч тридцять девять гривень 65 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя ОСОБА_1