Справа № 826/25121/15
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2017-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 грудня 2017 року № 826/25121/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Метро Кеш Енд Кері Україна"
до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25.08.2015 року №, -
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Метро Кеш Енд Кері Україна" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міжрегіонального головного управління ДФС-Центрального офісу з обслуговування великих платників про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 25.08.2015 року №.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що податкове повідомлення-рішення Міжрегіонального головного управління ДФС-Центрального офісу з обслуговування великих платників № від 25.08.2015 року є необгрунтованим, незаконним, прийнятим без будь-яких фактичних та законодавчих підстав, а тому підлягає скасуванню, оскільки Законом України «Про внесення змін до розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Податкового кодексу України» про відстрочення настання відповідальності за неподання електронної звітності» від 21.06.2013 р. № 357-VII (далі - Закон №357) було перенесено на 1 січня 2014 року дату набрання чинності пунктом 9 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування» від 6 липня 1995 року N 265/95-ВР (далі - Закон №265), яким встановлюється відповідальність за неподання до органів державної податкової служби звітності, пов'язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій по дротових або бездротових каналах зв'язку. Також, позивач зазначив про неправомірність розрахунку фінансових (штрафних) санкцій застосованих до товариства згідно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач проти позову заперечував з підстав викладених в письмових запереченнях, з яких вбачається, що проведеною перевіркою встановлено порушення ТОВ "Метро Кеш Енд Кері Україна" п. 7 ст. 3 Закону України № 265 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме неподання до органів доходів і зборів по дротових або бездротових каналах зв'язку електронні копії розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці в пам'яті реєстраторів розрахункових операцій або в пам'яті модемів, які до них приєднанні у кількості 38 випадків в період з 01.07.2013 року по 13.07.2013 року. За результатами розгляду акту перевірки від 05.08.2015 року Міжрегіональним головним управління ДФС-Центрального офісу з обслуговування великих платників прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.08.2015 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 6 460,00 грн. з посиланням на п.9 ст.17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Законом України „Про внесення змін до розділу ІІ Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Податкового кодексу України" про відстрочення настання відповідальності за неподання електронної звітності" від 21.06.2013р. №357-VII дату набрання винності пунктом 9 статті 17 Закону про РРО було перенесено на 1січня 2014 року. Але Закон №357-VII набрав чинності 14.07.2013 року, тобто на період до цієї дати з 01.07.2013 року по 13.07.2013 року- п.9 ст.17 Закону про РРО діяв.

Вказав, що при винесені оскаржуваного податкового повідомлення-рішення діяв виключно в межах норм діючого законодавства, тому відсутні підстави для скасування податкового повідомлення-рішення № від 25.08.2015 року.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ГУ ДФС у Тернопільській області в період з 29.07.2015 року по 05.08.2015 року було проведено фактичну перевірку торговельного центру №64 ТОВ"Метро Кеш Енд Кері Україна", що знаходиться за адресою: 46023, м. Тернопіль, вул. 15 квітня, буд.6.

За результатами перевірки складено акт від 05.08.2015 року, на підставі якого винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 25.08.2015 року №, яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 6460,00 грн., з посиланням на п.9 ст.17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся з позовом до суду про визнання його протиправним та скасування.

Відповідач вважає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Метро Кеш Енд Кері Україна" не забезпечило подання до органів ДФСУ по дротових та/або бездротових каналах зв'язку електронних копій фіскальних звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці в пам'яті РРО або в пам'яті модемів, які до них приєднані. Проведення розрахункових операцій за готівкові кошти з використанням РРО підтверджується даними фіскальних звітних чеків за період з 01.07.2013 року по 13.07.2013 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 7 статті 3 Закону України №265 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суб'єкти господарювання які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані органів доходів і зборів звітність, пов'язану із застосуванням реєстратора рахункових операцій та розрахункових книжок, не пізніше 15 числа наступного за звітним місяця у разі, якщо цим пунктом не передбачено подання інформації по дротових або бездротових каналах зв'язку.

Суб'єкти господарювання, які використовують реєстратори розрахункових операцій, що створюють контрольну стрічку в електронній формі, або електронні контрольно-касові реєстратори, що створюють контрольну стрічку в друкованому вигляді, повинні подавати до органів доходів і зборів по дротових або бездротових каналах зв'язку електронні копії розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці в пам'яті реєстраторів розрахункових операцій або в пам'яті модемів, які до них приєднанні.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Податкового кодексу України» від 02.12.2010 року № 2756-УІ статтю 17 Закону №265 було доповнено пунктом 9, який встановлює відповідальність за неподання до органів державної податкової служби звітності, пов'язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та копій розрахункових документів і фіскальних звітних чеків з реєстраторів розрахункових операцій по дротових або бездротових каналах зв'язку, в разі обов'язковості її подання, - у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Даний пункт повинен був набрати чинності 01.07.2013 року

Законом України «Про внесення змін до розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Податкового кодексу України» про відстрочення настання відповідальності за неподання електронної звітності» від 21.06.2013 р. № 357-VII (далі - Закон №357) було перенесено на 1 січня 2014 року дату набрання чинності пунктом 9 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування» від 6 липня 1995 року N 265/95-ВР (далі - Закон №265), яким встановлюється відповідальність за неподання до органів державної податкової служби звітності, пов'язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій по дротових або бездротових каналах зв'язку. В зв'язку із опублікуванням Закону України «Про внесення змін до розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Податкового кодексу України» про відстрочення настання відповідальності за неподання електронної звітності» в газеті «Голос України» №128 лише 13.07.2013 року даний закон набав набрав чинності 14.07.2013 року. Таким чином, фактично положення п.9 ст.17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування» в 2013 році не діяли з 01.07.2013 року по.13.07.2013 року до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Податкового кодексу України» про відстрочення настання відповідальності за неподання електронної звітності».

Статтею 58 Конституції України передбачено, що Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ст.8 Конституції України, Конституція Україниь має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Вказана позиція не суперечить висновку Верховного Суду України викладеному в судовому рішенні від 20.10.2015 року №21-2792а15.

Також суд зазначає, що на загальнодоступному інформаційно-довідковому ресурсі (ЗІР) на сайті ДФС України в категорії 109.20 розміщено роз'яснення податкового органу згідно з яким, до суб'єктів господарювання не застосовується відповідальність за неподання інформації про суми розрахунків і копій розрахункових документів по дротовим, бездротовим каналам зв'язку з 01 по 14 липня 2013 року.

Податковим органом всупереч Порядку реєстрації, опломбування та застосування реєстраторів розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом ДПА України від 01.12.00р. №614, зареєстрованого в Мін'юсті 05.02.01 року за №105/5296 та наказу Міндоходів від 28.08.13року, яким Порядок викладено у новій редакції, не скасовано реєстрацію РРО, який використовував позивач у господарській діяльності, а відтак використання такого реєстратора не суперечило вимогам законодавства.

Отже, з огляду на те, що суб'єкт владних повноважень не забезпечив можливості виконати п.7 ст. 3 Закону № 265/95-ВР в період з 01.07.13 року по 13.07.13 року, притягнення суб'єкта господарювання до відповідальності є необґрунтованим.

Аналіз Законів №265 та №357 дає підстави констатувати той факт, що з 14.07.2013 року на законодавчому рівні, відбулось скасування відповідальності суб'єктів господарювання за неподання до органів державної податкової служби звітності, пов'язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та копій розрахункових документів і фіскальних звітних чеків з реєстраторів розрахункових операцій по дротових або бездротових каналах зв'язку, шляхом скасування положення п.9 ст.17 Закону №265. Це, в свою чергу, не дозволяє застосовувати положення п.9 ст.17 Закону №265 в період з 01.07.2013 року по 13.07.2013 року при виявленні порушень п.7 ст.3 Закону №265.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд дійшов до висновку, що відповідач діяв необґрунтовано та без урахування всіх обставин, що мали значення для прийняття спірного рішення, а тому адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Метро Кеш Енд Кері Україна" є обґрунтованим та підлягає до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 77, 139, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2.Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Міжрегіонального головного управління ДФС-Центрального офісу з обслуговування великих платників від 25.08.2015 року №.

3. Присудити з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Метро Кеш Енд Кері Україна" понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Міжрегіонального головного управління ДФС-Центрального офісу з обслуговування великих платників.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Н.Г. Вєкуа