Справа № 816/1183/17
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 р.Справа № 816/1183/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Макаренко Я.М.

Суддів: Бенедик А.П. , Шевцової Н.В.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 21.09.2017р. по справі № 816/1183/17

за позовом ОСОБА_4

до Головного управління Національної поліції в Полтавській області

про визнання протиправними та скасування наказів,поновлення на роботі та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного Управління Національної поліції в Полтавській області (надалі по тексту відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ № 787 о/с від 12 червня 2017 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів Національної поліції старшого лейтенанта поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ № 235 о/с від 12 червня 2017 року щодо звільнення зі служби в поліції;

- поновити на посаді інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Гадяцького відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Полтавській області та зобов'язати нарахувати та виплатити середнє грошове утримання за час вимушеного прогулу з 12 червня 2017 року по день поновлення на роботі.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 21.09.2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 21.09.2017 року та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Колегія суддів заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Наказом Головного Управління Національної поліції в Полтавській області від 12.06.2017 № 787 "Про порушення службової дисципліни та притягнення до дисциплінарної відповідальності" за порушення службової дисципліни, недотримання вимог п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-IV, керування транспортним засобом в нетверезому стані, що призвело до тяжких наслідків інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Гадяцького відділу поліції ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби в Національній поліції України.

Згідно наказу ГУНП в Полтавській області від 12.06.2017 № 235 о/с "По особовому складу" у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з 12.06.2017.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та законності звільнення позивача з поліції.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи позивач проходив службу в Національній поліції України.

Законом України "Про Національну поліцію" визначено правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

За визначенням статті 3 Закону України "Про Національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону у разі вчинення протиправних діянь.

Згідно з частиною 2 вказаною статті підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно з п. 4 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 580-VIII до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Таким чином, до затвердження відповідним законом Дисциплінарного статуту Національної поліції України підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності визначаються Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22.02.2006 № 3460-1У (далі за текстом - Дисциплінарний статут).

Відповідно до ст. 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок це невиконання чи неналежне виконання особою рядового та начальницького складу службової дисципліни.

В силу положень ст. 5 Дисциплінарного статуту, за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

12.06.2017 року Головним управлінням національної поліції в Полтавській області було видано наказ №787 «Про порушення службової дисципліни та притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким вирішено старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Гадяцького ВП ГУНП звільнити зі служби в Національній поліції України за порушення службової дисципліни, недотриманні вимог п.1 ч.1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України.

Виданню вказаного наказу передувало проведення службового розслідування за фактом порушення позивачем службової дисципліни.

Статтею 14 Закону України Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України встановлено порядок накладення дисциплінарного стягнення. Так, відповідно до положень зазначеної статті з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Таким чином, службове розслідування в органах внутрішніх справ - це комплекс заходів, які здійснюються в межах відомчої компетенції з метою уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного проступку, встановлення ступеня вини особи, яка його вчинила.

З матеріалів справи судом встановлено, що наказом відповідача від 29.04.2017 №476 призначено службове розслідування за фактом ДТП за участі працівників ГУНП в Полтавській області.

В ході проведення службового розслідування встановлено, що 29 квітня 2017 року старший лейтенант поліції ОСОБА_1 керував транспортним засобом в нетверезому стані по автодорозі «Київ-Харків-Довжанський» у напрямку м. Києва, виїхав на зустрічну смугу, де здійснив зіткнення з іншими автомобілями, що рухалися у зустрічному напрямку, внаслідок чого пасажир автомобіля помічник оперуповноваженого СКП Гадяцького відділу поліції ГУНП сержант поліції ОСОБА_5 загинув, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 та 2 цивільні особи отримали тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості.

Враховуючи наведені результати службового розслідування, відповідач прийшов до висновку, що позивач допустив порушення службової дисципліни, а саме не дотримався вимог п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, та п. 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. за № 1306, що виразилось у керуванні автомобілем у стані алкогольного сп'яніння, що призвело до тяжких наслідків.

Факт перебування позивача в стані алкогольного сп'яніння під час скоєння ДТП підтверджується результатами токсикологічного дослідження №1079 проведеного Полтавським обласним наркологічним диспансером, відповідно до якого в крові ОСОБА_1 виявлено етанол в концентрації 0,85 проміле.

За результатами проведеного службового розслідування складений висновок службового розслідування, який затверджений начальником ГУНП в Полтавській області 12.06.2017 р.

Отже, службовим розслідуванням встановлено факти, які свідчать про порушення позивачем вимог п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, що виразилось у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, що призвело до тяжких наслідків.

Відповідно до п.п.1,2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов'язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського. Поліцейський зобов'язаний професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва.

Відповідно до ст.1 Закону України Про Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна - це дотримання особами рядового та начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно ст. 7 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

У відповідності до п.п. а п. 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. за № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

З наведених норм слідує, що притягнення особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справі України до дисциплінарної відповідальності можливе лише за невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни.

Поряд з цим, відповідно до п. 2 Правил етичної поведінки працівників апарату Міністерства внутрішніх справ України, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС, які затверджені Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 28 квітня 2016 року № 326, гідна поведінка працівника МВС передбачає недопущення, у тому числі поза роботою, дій і вчинків, які можуть зашкодити роботі чи негативно вплинути на репутацію працівників МВС.

Окрім того, пункт 3.17 Наказу МВС України від 16.03.2007 року № 81 "Про заходи щодо зміцнення дисципліни і законності в органах внутрішніх справ та попередження надзвичайних подій, пов'язаних із загибеллю й травмуванням особового складу" містить норму, згідно якої до працівників органів внутрішніх справ , які керують транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння, незалежно від наслідків, слід приймати безальтернативне рішення - звільнення з органів внутрішніх справ, а керівників, які приховують такі факти, понижувати в посаді.

Враховуючи, що позивачем було порушено службову дисципліну, то колегія суддів вважає обґрунтованим наказ Головного Управління Національної поліції в Полтавській області від 12.06.2017 № 787 "Про порушення службової дисципліни та притягнення до дисциплінарної відповідальності".

З метою виконання наказу Головного Управління Національної поліції в Полтавській області від 12.06.2017 № 787 "Про порушення службової дисципліни та притягнення до дисциплінарної відповідальності" ГУНП в Полтавській області було видано наказ від 12.06.2017 № 235 о/с "По особовому складу" про звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції з 12.06.2017.

Підставою для звільнення позивача визначено п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію". поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно ч. 5 ст. 18 Дисциплінарного статуту такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні та звільнення з органів внутрішніх справ, вважаються виконаними після видання наказу по особовому складу.

Отже, позивача звільнено зі служби в поліції у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Враховуючи наявність встановлених фактів порушення позивачем службової дисципліни, що виразилось у невиконанні вимог п.1 ч.1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказів №787 о/с від 12.06.2017 та №235 о/с від 12.06.2017 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Інші позовні вимоги ОСОБА_1 щодо поновлення його на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними вимогами від попередніх, а тому задоволенню відповідно не підлягають.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на протиправність наказу Головного Управління Національної поліції в Полтавській області від 12.06.2017 № 787 "Про порушення службової дисципліни та притягнення до дисциплінарної відповідальності", виданого за результатами проведеного службового розслідування, з огляду на на те, що висновок службового розслідування був затверджений без отримання від позивача письмового пояснення, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки в матеріалах службового розслідування містяться пояснення позивача від 23.05.2017 року згідно яких через стан здоров»я позивач відмовився давати пояснення по факту ДТП, при цьому було зазначено, що пояснення будуть надані після одужання. Отже, відповідачем в рамках службового розслідування вчинялися дії направлені на отримання від позивача письмових пояснень. Відмова позивача від надання пояснень зафіксована актом від 23.05.2017 року. При цьому, колегія суддів зазначає, що за наявності акту про відмову в наданні письмових пояснень висновок службового розслідування може бути затверджено, про що зазначено у пп. 6.3.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України.

У відповідності до ч. 2 ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. Згідно приписів п. 6.3.6 наведеної Інструкції небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. При цьому, вказана норма не містить приписів щодо зясування причин такої відмови. Колегія суддів зазначає, що відповідачем в рамках службового розслідування вчинялися дії направлені на отримання від позивача письмових пояснень.

Також, колегія суддів відхиляє посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що його було звільнено під час перебування на лікарняному, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 18 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади та звільнення з органів внутрішніх справ, накладені на осіб рядового і начальницького складу, які тимчасово непрацездатні або перебувають у відпустці, відрядженні, виконються після їх прибуття до місця проходження служби.

З аналізу вказаної норми випливає, що такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади та звільнення з органів внутрішніх справ осіб, які тимчасово непрацездатні, виконються після їх прибуття до місця проходження служби.

Згідно витягу з наказу від 12.06.2017 року №235о/с позивача зі служби в поліції звільнено з 12.06.2017 року, тобто в момент перебування останнього на лікарняному.

Проте, вказана обставина не може бути підставою для скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення від 12.06.2017 р. за № 787 та поновлення позивача на посаді, оскільки порушення позивачем службової дисципліни є доведеним, а той факт, що наказом від 12.06.2017 р. за № 235 о/с дисциплінарне стягнення реалізовано під час перебування позивача на лікарняному не може бути підставою для його скасування, оскільки на час його прийняття відповідач вчиняв заходи щодо зясування місця знаходження позивача та перебування його на лікарняному, однак не був обізнаний про такі обставини.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що відповідача про перебування на лікарняному не повідомляв, лікарняні листи до роботодавця не подавав.

Відповідачем вчинялися дії щодо встановлення факту перебування 12.06.2017 року позивача на лікарняному, в підтвердження чого свідчить рапорт начальника СКЗ Гадяцької ВП ГУНП в Полтавській області (а.с. 108) згідно якого станом на 15 годину 12.06.2017 року позивач на лікарніному в Гадяцькій ЦРЛ не перебував та лікарняний лист йому не відкривався, також рапорт начальника СКЗ Гадяцької ВП ГУНП в Полтавській області (а.с.115) згідно якого встановити місце перебування позивача станом на 15 годину 12.06.2017 року було неможливим.

13.06.2017 Гадяцька центральна районна лікарня своїм листом повідомила, що гр. ОСОБА_1 в період з 10.06.21017 по теперішній час за медичною допомогою в райлікарню не звертався.

За таких обставин, приймаючи наказ ГУНП в Полтавській області від 12.06.2017 № 235 о/с про реалізацію наказу Головного Управління Національної поліції в Полтавській області від 12.06.2017 № 787 "Про порушення службової дисципліни та притягнення до дисциплінарної відповідальності" відповідач вчиняв заходи щодо з»ясування місця знаходження позивача та перебування його на лікарняному та листом Гадяцької центральної районної лікарні від 13.06.2017 був повідомлений, що позивач за медичною допомогою в райлікарню не звертався.

Отже, на час прийняття наказу ГУНП в Полтавській області від 12.06.2017 № 235 о/с відповідач не був обізнаний про перебування позивача на лікарняному, а тому колегія суддів не знаходить підстав для визнання його незаконним та його скасування.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції з листа Гадяцької центральної районної лікарні від 01.12.2017 року було з»ясовано, що лист Гадяцької центральної районної лікарні від 13.06.2017 про те, що позивач за медичною допомогою в райлікарню не звертався був виданий помилково, а позивач з 12.06.2017 року по 06.10.2017 року перебував на лікарняному.

Між тим, колегія суддів зазначає, що позивач не позбавлений можливості надати відповідачу лікарняні листи з вимогою про зміну дати звільнення.

Оскільки позивачем вимог щодо зміни дати звільнення в суді першої інстанції заявлено не було, а у відповідності до ч. 4 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги, що не були заявлені в суді першої інстанції, то суд апеляційної інстанції позбавлений можливості змінити дату звільнення позивача з посади.

Посилання представника позивача в судовому засіданні на постанову Верховного Суду України від 8 жовтня 2013 р. по справі № 21-250а13 колегія суддів вважає безпідставними, оскільки підставою для скасування наказів про звільнення було відутність доказів вчинення дисциплінарного проступку, за скоєння якого позивач підлягав звільненню з посади, однак у вказаній справі такі докази наявні, а тому правовідносини у вказаних справах не є подібними.

Колегія суддів вважає безпідставним посилання позивача на порушення відповідачем порядку ознайомлення з наказом про звільнення, оскільки відсутність факту ознайомлення позивача із наказом про звільнення не є підставою для його скасування, а може бути лише підставою для поновлення строку звернення до суду з позовом про його оскарження.

Згідно частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що відповідачем як суб'єктом владних повноважень, який заперечував проти позову, доведено обґрунтованість та законність звільнення позивача з поліції. Натомість твердження позивача про відсутність у відповідача підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності є безпідставними та спростовуються встановленими судом обставинами справи, а відтак колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог.

У відповідності до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги позивача колегією суддів не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 21.09.2017р. по справі № 816/1183/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_6
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_7 ОСОБА_8
Повний текст ухвали виготовлений 22.12.2017 р.