Справа № 731/556/17
Суддя: Савенко А. І.
Дата ухвалення: 2017-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №731/556/17
Провадження №2-а/731/37/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2017 року смт.Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області у складі:

судді Савенка А.І.,

за участю секретаря Ріпки І.В., Коробейникової О.М.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Варва адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора РСПП Варвинського відділення поліції Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про скасування постанови та закриття провадження у справі, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом на обґрунтування якого вказав, що 17 листопада 2017 року відповідачем відносно позивача винесена постанова про накладення адміністративного стягнення серії АР №944125, згідно якої, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Вказав, що 15.11.2017 року він не керував автомобілем, а був пасажиром, відбулось ДТП за участі автомобіля ВАЗ, яким керувала його дружина, та автомобіля ГАЗ 66, і позивач викликав працівників поліції. Жінка ж пішла до найближчого села за допомогою, та всі документи перебували у неї. Однак, відповідач вказані доводи не взяв до уваги. Посилається на те, що при розгляді справи позивача не було ознайомлено з його правами, його не було заслухано, зважаючи на що він був позбавлений можливості заявити клопотання про залучення захисника. Крім того, в порушення інструкції відповідач виніс постанову не на місці вчинення а 17.11.2017 року, і жодного доказу фактичного керування позивачем транспортним засобом відповідач до матеріалів справи не надав.

Зважаючи на наведене позивач просив скасувати оскаржувану постанову а провадження у справі закрити.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, додатково пояснив, що 14 листопада 2017 року він відпочивав із друзями у свого знайомого. Було вже пізно і за ним прийшла дружина. Між ними виникла суперечка і жінка запропонувала поїхати в лікарню, в смт.Варва. Жінка має посвідчення водія та досвід у керуванні автом, та керувала в ту ніч їх автомобілем ВАЗ 2106. Виїхавши з с. Остапівка, близько 2 години ночі між їх автомобілем та іншим вантажним автомобілем відбулось зіткнення в районі 2 прохідної ГПЗ. Внаслідок цього зіткнення авто отримало значні механічні ушкодження та не могло продовжувати рух своїм ходом. Оскільки вони залишили вдома дітей, жінка повернулась назад, а позивач біля автомобіля. Попросив людей що проходили викликати поліцію. Згодом приїхали працівники поліції та почали відбирати пояснення. Свого посвідчення водія позивач не предявив, оскільки він не керував транспортним засобом. Однак, щодо нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. Розгляд справи відбувався не на місці вчинення порушення, а наступного дня. На розгляді справи він був присутній із своєю дружиною, яка пояснювала, що це вона керувала транспортним засобом, однак, відповідач не взяв цього до уваги. Близько 08-09 години ранку машину було притягнуто за місцем проживання позивача трактором.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов в повному обсязі. Додатково пояснив, що він складав позовну заяву, та помилково зазначив час виникнення ДТП.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Пояснив, що близько 2 години ночі 15 листопада надійшов виклик, в якому повідомлялось про ДТП, в районі ГПЗ. Було здійснено виїзд та виклик не підтвердився. Було виявлено лише автомобіль гр. ОСОБА_1, який заперечував факт ДТП, та здійснював монтаж колеса. Згодом, близько 4 годин ранку відповідач зупинив автомобіль позивача також в районі ГПЗ, однак дещо далі, і останній не предявив посвідчення водія, та крім того, у відповідача виникла підозра про перебування водія в стані алкогольного спяніння та прийнято рішення про необхідність проходження медичного освідування. Автомобіль був справний та позивач керував вказаним автом.

Під час розгляду справи судом за заявою сторони позивача було викликано та допитано в судовому засіданні свідків, витребувано для огляду оригінал висновку №1154.

В наслідок внесення змін в КАС України, в судовому засіданні 22.11.2017 р. було винесено ухвалу про розгляд справи в загальному позовному провадженні з врахуванням вимог про розгляд справ щодо оскарження дій субєктів владних повноважень стосовно притягнення до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд робить висновок про необхідність задоволення позову.

Згідно копії постанови про накладення адміністративного стягнення (а.с.4) АР 944125 від 17.11.2017 року, винесеної відповідачем, позивач, 15.11.2017 року о 04 годині 30 хвилин на автодорозі Варва-Остапівка керував автомобілем ВАЗ 2106, д.н.з. 62825КВ та не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив пункт 2.1А ПДР України, відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачена ч.1 ст. 126 КУпАП. Вказаною постановою до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Свідок ОСОБА_4, дружина позивача, показала, що вночі 14.11.2017 р. дійсно забрала чоловіка після свята, везла його на автомобіля ВАЗ 2106 в лікарню та в районі ГПЗ відбулось ДТП. Внаслідок ДТП авто отримало значних ушкоджень. Та не могло рухатись. Вона залишила автомобіль, оскільки діти були із їх кумом вдома, а чоловік біля машини. В ранці до них додому приїжджали працівники поліції із чоловіком, і вона повідомляла, що це вона керувала транспортним засобом. Наступного дня була присутня під час винесення оскаржуваної постанови та повідомляла аналогічне.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що дійсно памятає, що позивач знаходився у нього вдома та розпивав спиртне. Потім прийшла його дружина та забрала позивача. Де перебували вказані особи далі він не знає.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомив, що імовірно 15.11.2017 року він перебував на роботі Гнідинцівському ГПЗ. За повідомленням чоловіка, який прийшов на прохідну заводу він близько 2:00 години ночі здійснив виклик поліції та повідомив про ДТП. Особисто ДТП або наслідків ДТП він не бачив. Пояснив, що серед присутніх у залі судового засіданні той чоловік відсутній. Після цього вказана особа зникла.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він працює трактористом у ТОВ «Прогрес». Він здійснював буксування автомобіля ВАЗ, який належить позивачу о 08:00 годині 15.11.2017 р. від ГПЗ до місця проживання позивача. Оглянувши фотознімки авта, наявні в матеріалах справи пояснив, що це дійсно той автомобіль, та технічний стан авта був саме таким. В машині було вирвано лонжерон, вивернуто колеса. Праве переднє колесо було накачане, а ліве зійшло з ободу. Про обставини ДТП йому нічого не відомо.

Крім того, в матеріалах справи наявний рапорт від 15.11.2017 р. про надходження на телефон служби 102 15.11.2017 р. о 01:59 годині повідомлення гр.ОСОБА_8 про ДТП в районі ГПЗ між автомобілем ВАЗ 2106 та вантажним автомобілем, який залишив місце ДТП.

Висновком про результати розгляду звернення, в яких вказується, що факту ДТП по повідомленню не виявлено, перевірено повідомлення опитуванням гр. ОСОБА_8 та гр. ОСОБА_4, який пояснив, що він їхав на автомобілі і пробив колесо, здійснював бортування пробитого колеса на автомобілі та факт ДТП не підтвердив.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову уповноваженого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Так, статтею 126 ч. 1 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Згідно п. 2.1А ПДР України 2.1. водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

У відповідності до ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі;

Аналізуючи викладені обставини, суд дійсно констатує той факт, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності була винесена 17.11.2017 року, за правопорушення вчинене 15.11.2017.

При цьому, суд не вбачає істотних порушень з боку відповідача в тому, що він не розглянув справу на місці її скоєння. Так, суд зважає на його пояснення в тій частині, що вірна кваліфікація частини статті вимагала уточнення, що обєктивно могло стати підставою для відкладення розгляду справи на певний час. Навпроти, відкладення такого розгляду з наданням особі, яка вчинила адміністративне правопорушення часу для отримання юридичної допомоги, зібрання даних, що його характеризують, зібрати певні докази є позитивним.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення…

Проте, суд зважає, що відповідачем не надано жодних належних доказів того, що він при розгляді справи мав достатні докази, які доводять поза розумним сумнівом, що саме позивач о 04:30 керував транспортним засобом, ці докази були зафіксовані, додані до справи, особа мала змогу ознайомитись із цими доказами та саме на їх підґрунті прийнято таке рішення.

Суд вважає недолугими посилання відповідача на те, що позивач при розгляді справи визнавав свою вину. Адже, цей факт не доводиться документально, він спростовується поясненнями самого позивача та показами свідка ОСОБА_4. Існування письмових пояснень в яких позивач визнавав, що він «їхав» на автомобілі та пробив колесо, також не можуть бути сприйняті судом як належні, оскільки ці пояснення були відібрані в рамках перевірки іншого факту, суду не відомо, чи повідомлялась особа що дані покази можуть бути використані в рамках справи про вчинення адміністративного правопорушення, більш того, самі покази є не зовсім чіткими, та витлумаченими будь-яким чином, та ці пояснення не долучені до матеріалів відповідної справи. Крім того, суд бере до уваги пояснення позивача про те, що він зазнав певного тиску з боку працівників поліції, отже міг підписати будь-які документи.

Навпроти, пояснення свідків, які є узгодженими між собою, логічними та послідовними, свідчать про те, що дійсно близько 2 години ночі відбулась подія, яка унеможливила рух автомобіля позивача, отже, вважати, що він рухався керуючи згадуваним автомобілем о 04-30 підстави відсутні. Більш того, суд вважає, що відповідач не довів і того факту, що саме позивач керував транспортним засобом, а пояснення свідка, надані під присягою свідчать про зворотнє.

Отже відносини, що склались між сторонами, виникли внаслідок здійснення відповідачем його владних повноважень.

Всупереч вимогам ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідач, не з"ясував всі обставини, що мають значення для вирішення справи, не зібрав доказів вчинення правопорушення саме позивачем, а тому винесена постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП щодо обставин, установлених при розгляді справи, наявності доказів про винність позивача за ч.1 ст.126 КУпАП.

Оскільки достатніх доказів вчинення правопорушення позивачем суб`єктом владних повноважень, не надано і суду, натомість наведено протилежні докази, підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху суд не вбачає, отже постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Згідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зважаючи нащо, суд вважає за можливе задовольнити позов, та скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.,77, 246, 286, КАС України, ст. 283-284, 288, 289, 293 КУпАП, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора РСПП Варвинського відділення поліції Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про скасування постанови та закриття провадження у справі - задовольнити.

Постанову серії АР № 944125 від 17 листопада 2017 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. ст. 126 КпАП України і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень скасувати та справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Варвинський районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини постанови, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя А.І.Савенко