Справа № 186/952/17
Суддя: Демиденко С. М.
Дата ухвалення: 2017-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 186/952/17
Провадження №2-а/0186/31/17
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2017 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Демиденко С.М.,

секретар - Фадєєва Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Першотравенського МС ГУДМС України в Дніпропетровській області, Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Першотравенський відділ Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, орган опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Першотравенського МС ГУДМС України в Дніпропетровській області, Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Першотравенський відділ Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, орган опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.
В обґрунтування заявлених вимог позивачі зазначили, що 11 квітня 2017 року ОСОБА_1 стало відомо, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 частки якої вона та її рідний брат - ОСОБА_2 є співвласниками за свідоцтвом про спадщину, 04 вересня 2012 року працівниками Першотравенського МС ГУДМС України в Дніпропетровській області було зареєстровано осіб ОСОБА_3 разом з малолітньою дитиною ОСОБА_4
Свідоцтво на спадщину за законом на зазначену вище квартиру видане було трьом особам, а саме: ОСОБА_5 - 1/2 частка; ОСОБА_2 - 1/4частка; ОСОБА_6 - 1/4частка.
Квартира в натурі не ділилась, дозволу на реєстрацію місця проживання осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від співвласників ОСОБА_7 та ОСОБА_2 не надавалось.
Начальник Першотравенського МС ГУДМС України в Дніпропетровській області Сокуренко О.О. при особистій зустрічі повідомив, що всі документи передано до Центу надання адміністративних послуг виконавчого комітету Першотравенської міської ради і, у зв`язку із закінченням їх терміну зберігання, вони вже знищенні, тож вона не зможе довести, що дозволу на реєстрацію осіб в квартирі нею та її братом не надавалося.
ЦНАП м.Першотравенська надав письмову відповідь, що реєстрацію здійснювали працівники ДМС в м.Першотравенськ і з цього питання у ЦНАП документів не мається. Начальник Першотравенського МС ГУДМС України в Дніпропетровській області Сокуренко О.О. на письмовий запит (рекомендований лист з описом і повідомленням, вручений 19 травня 2017 року) так і не надав відповіді.
З питанням чи правомірно було здійснено реєстрацію осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 без дозволу всіх співвласників, а лише за згодою ОСОБА_5 вона звернулась до Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області.
За результатами проведення службового розслідування Головним управлінням ДМС України в Дніпропетровській області 13 липня 2017 року нею було отримано відповідь, яка зазначала, що дійсно було проведено реєстрацію зазначених вище осіб. У вказаний період реєстрація місця проживання фізичних осіб здійснювалась згідно ст.6 та із урахуванням статті 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та на підставі Примірного регламенту з оформлення документів та контролю з питань реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб в Україні, затвердженого наказом МВС України від 03 лютого 2005 року № 96.
Також проведеним розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 не є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_2 , та не мала правових підстав надавати згоду на реєстрацію будь-яких осіб у вказаному житловому приміщенні, тобто реєстрація вказаних осіб дійсно проведена з порушенням законодавства.
У зв`язку з тим, що Головне управління ДМС України в Дніпропетровській області на теперішній час не має правових підстав скасувати реєстрацію осіб, було вказано, що для вирішення зазначеного питання необхідно звернутись до суду.
Також позивачці відомо, що на реєстрацію малолітньої особи ОСОБА_4 в спірній квартирі не було надано згоди батька дитини.
Усі отримані в ході розслідування документи, що були підставою для реєстрації, Управління ДМС України в Дніпропетровській області надасть лише за Ухвалою суду про витребування.
Власниця 1/2 частини квартири ОСОБА_5 працює у виконавчому комітеті Першотравенської міської ради на посаді т.в.о. начальника управління комунального господарства та майна, тож вважає, що вона могла досягти реєстрації своїх родичів певним чином домовившись з начальником Першотравенського МС ГУДМС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , зловживаючи своєю посадою та службовим становищем.
З цього приводу вже направлено лист до Управління захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України.
Вважають, що реєстрація місця проживання відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за вищевказаною адресою без згоди позивачів проведена з порушенням вимог законодавства, чим порушено закріплене нормативними актами право позивачів на надання або ненадання такої згоди.
Просять суд визнати дії Першотравенського МС ГУДМС України в Дніпропетровській області щодо реєстрації місця проживання осіб ОСОБА_3 разом з малолітньою дитиною ОСОБА_4 від 04 вересня 2012 року за адресою АДРЕСА_2 неправомірними; визнати реєстрацію місця проживання осіб ОСОБА_3 разом з малолітньою дитиною ОСОБА_4 від 04 вересня 2012 року за адресою АДРЕСА_2 незаконною; зобов`язати Центр надання адміністративних послуг виконавчого комітету Першотравенської міської ради скасувати реєстрацію місця проживання осіб ОСОБА_3 разом з малолітньою дитиною ОСОБА_4 від 04 вересня 2012 року за адресою АДРЕСА_2 , та зняти з реєстраційного обліку за вказаною адресою.
В судове засідання позивачі не з`явились, в позові прохали суд розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити.
Представник Першотравенського МС ГУДМС України в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Представник центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив прийняти рішення згідно чинного законодавства.
Третя особа ОСОБА_3 /законний представник (матір) третьої особи ОСОБА_4 / в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, при винесені рішення покладається на розсуд суду.
Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за її відсутності, при розгляді справи просила врахувати інтереси малолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник Першотравенського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 28 травня 2011 року встановлено, що співвласниками квартири АДРЕСА_3 є позивачі ОСОБА_2 /1/4 частка/, ОСОБА_7 /1/4 частка/, яка змінила прізвище на ОСОБА_9 /свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 19 квітня 2017 року/ та ОСОБА_5 /1/2 частка/.

Випискою з фінансово облікового рахунку № НОМЕР_2 від 11 квітня 2017 року підтверджується факт того, що в квартирі АДРЕСА_3 зареєстровані ОСОБА_5 /власниця ? частки цієї квартири/ та її донька - ОСОБА_3 , та малолітня онука - ОСОБА_4 2011 р.н.

З зазначеної виписки з фінансово облікового рахунку № НОМЕР_2 вбачається, що треті особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 2011 р.н. /які є відповідно донькою та онукою ОСОБА_5 - власниці ? частки квартири/ були зареєстровані в вищезазначеній квартирі 04 вересня 2012 року за згоди ОСОБА_5 .

Позивачі дізналися про факт реєстрації третіх осіб в цій квартирі 17 квітня 2017 року, з цим не погодилися та звернулися до суду з цим позовом.

Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного.

Вбачається, що між співвласниками квартири АДРЕСА_3 , а саме позивачами, власниками по ? частці кожний з однієї сторони та ОСОБА_5 /власником ? частки / та її донькою та онукою /третіми особами/ з іншої сторони мається цивільно-правовий спір, щодо користування спільним майном.

Разом із тим, позивачі не посилаються на порушення їх цивільного права. Навпаки, вони оскаржують дії відповідачів як суб`єктів владних повноважень.

Оскільки при зверненні до суду з позовом кожен із позивачів у позовній заяві на власний розсуд сформулював предмет та підстави своїх вимог, суд ухвалює рішення або про наявність, або ж про відсутність підстав для задоволення позову в межах того предмета і з тих підстав, що заявлені позивачами.

Так позивачі посилаються, на те що відповідачі як суб`єкти владних повноважень діяли неправомірно, підчас прийняття рішення про реєстрацію 04 вересня 2012 року місця проживання третіх осіб в квартирі співвласниками якої вони є.

На думку позивачів реєстрація місця проживання третіх осіб є незаконною з наступних підстав:

Квартира в натурі не ділилась, дозволу на реєстрацію місця проживання осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від співвласників - позивачів не надавалось;
За результатами проведення службового розслідування Головним управлінням ДМС України в Дніпропетровській області 13 липня 2017 року нею було отримано відповідь, в якій зазначено, що проведеним розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 не є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_2 , та не мала правових підстав надавати згоду на реєстрацію будь-яких осіб у вказаному житловому приміщенні, тобто реєстрація вказаних осіб дійсно проведена з порушенням законодавства.
Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного.
Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Питання реєстрації та зняття з реєстрації місця проживання осіб врегульовано Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та Порядком реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженим Наказом МВС України від 22 листопада 2012 року № 1077 (далі - Порядок).

Згідно з абзацом 1 статті 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації.

Статтею 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) визначено перелік документів, які особа подає для реєстрації місця проживання. Зокрема, для реєстрації особа або її законний представник подає: письмову заяву; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження або свідоцтво про належність до громадянства України; квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати; талон зняття з реєстрації (у разі зміни місця проживання в межах України). Талон зняття з реєстрації не подається у разі оформлення реєстрації місця проживання з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання; документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

Пунктом 2.2. Порядку встановлено, що для реєстрації місця проживання особа або її законний представник подає до територіального підрозділу ДМС, а після утворення центрів надання адміністративних послуг (далі - центр) - до відповідного центру, зокрема, документи, що підтверджують: право на проживання в житлі - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї на реєстрацію місця проживання.

Як встановлено судом, реєстрація місця проживання третіх осіб здійснена за згодою ОСОБА_5 /матері та бабусі третіх осіб/, яка є власником 1/2 частки вищезазначеної житлової квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину від 28 травня 2011 року.

Посилання позивачів на те, що ГУ ДМС України в Дніпропетровській області їм надіслало листа, в якому зазначено, що проведеним розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 не є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_2 , та не мала правових підстав надавати згоду на реєстрацію будь-яких осіб у вказаному житловому приміщенні є необґрунтованим та помилковим.
Виходячи з наступного.
Право власності особи набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема із правочинів ( частина перша статті 328 ЦК України).

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно із частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, для прийняття якої встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 цього Кодексу).

Частиною п`ятою статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, яким згідно із частиною другою статті 1220 цього Кодексу є день смерті особи.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України ), а лише обмежує його право на розпорядження спадщиною.

Відповідно до пункту 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженої наказом Міністерства юстиції від 3 березня 2004 року № 20/5 право власності на житловий будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж, інші будівлі і споруди може бути підтверджено, зокрема, свідоцтвом про право на спадщину.

Отже, системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухому майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-3095цс15, Постанова від 06 липня 2016 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки підставою для реєстрації ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у жилому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 була згода ОСОБА_5 , та документи, які посвідчують її право власності на 1/2 частку вказаної житлової квартири, відповідач, здійснюючи реєстрацію місця проживання вищевказаних осіб діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України /Аналогічного висновку дійшов ВАСУ у справі №820/179/16 ухвала від 21 березня 2017 року К/800/14233/16/.

Враховуючи вище викладене в задоволені позову слід відмовити.

Розподіл судових витрат слід здійснити у відповідності до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України /далі КАС України/.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 90,139,241-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
В задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Першотравенського МС ГУДМС України в Дніпропетровській області, Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Першотравенський відділ Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, орган опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити в повному обсязі.
Судові витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М. Демиденко