Справа № 296/6571/17
Суддя: Драч Ю. І.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/6571/17
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 листопада 2017 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

судді Драча Ю.І.,

секретаря Івашко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить: визнати протиправними дії (бездіяльність) Міністерства оборони України щодо неприйняття рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги як інваліду 2 групи з 13.06.2016 року, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузія) та захворювань пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії, за його заявою до Житомирського об`єднаного міського військового комісаріату від 31.05.2017 року; зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, як інваліду 2 групи інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузія) та захворювань пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, на дату встановлення інвалідності, а саме 13.06.2016 року, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та їх сімей» та Порядку, затвердженого Постановою Кабінетів Міністрів України від 25.12.2013 №975 з урахуванням того, що поранення (контузія) та захворювання не пов`язані із вчиненням позивачем кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження та те, що витяг з протоколу ЦВЛК № 1714 від 19.04.2016 року та висновок спеціаліста у галузі медичної експертизи № 888/Ж від 05.04.2016 року є тими документами, які свідчать про причини та обставини поранення і підтверджують право позивача на отримання грошової допомоги та зобов`язати Міністерство оборони України подати звіт про виконання прийнятої на його користь постанови суду протягом п`ятнадцяти діб з дня набрання постановою законної сили.

Позов обґрунтовувався тим, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах в період з 01.09.1968 року по 23.10.1994 року. В період з грудня 1979 року по лютий 1980 року проходив службу в Республіці Афганістан та приймав участь в бойових діях. Рішенням Центральної ВЛК по встановленню причинного зв`язку захворювання, поранення, контузії, травм, каліцтв від 19.04.2016 року № 1714 позивачу встановлено причинний зв`язок, що отримані ним множинні вогнепальні осколкові поранення пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії.

20.07.2016 року Житомирською Обласною МСЕК № 2 ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності з 13.06.2016 року, що настала внаслідок поранення(контузія) та захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, а 21.07.2016 року йому встановлено статус інваліда війни ІІ групи. Таким чином, позивач вважає, що він, як інвалід ІІ групи з 13.06.2016 року набув право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб станом на дату встановлення інвалідності.

31.05.2017 року позивач звернувся до Міністерства оборони України через Житомирський об`єднаний міський військовий комісаріат та ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про виплату одноразової грошової допомоги як інваліду ІІ групи та надав усі необхідні документи.

Однак, листом Департаменту фінансів Міністерства оборони України № 248/3/6/254 від 18.07.2017 року ОСОБА_1 повідомлено, що у поданих документах відсутня копія документа, що свідчить про причини та обставини поранення. 17.08.2017 року Житомирським ОМВК позивача повідомлено про повернення його документів щодо виплати належної одноразової грошової допомоги Департаментом МОУ.

Тому, позивач вважає, що відповідачем порушено його право на соціальний захист та отримання належної грошової допомоги.

Позивач та його представники 22.11.2017 року подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити.

Представник відповідача подав до суду заперечення на адміністративний позов, в яких заперечив щодо задоволення позову, оскільки вважає, що дії відповідача відповідають вимогам законодавства, оскільки позивачем при подані документів не було додано документу, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва).

Третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 направив до суду заперечення проти позову, у якому позовні вимоги просили залишити без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Стаття 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Судом встановлено, що позивач з 01.09.1968 року по 23.10.1994 року проходив військову службу у Збройних Силах, що підтверджується копією довідки Житомирського ОМВК від 18.04.2016 року № 2398, витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.10.1994 року № 228.

В період з грудня 1979 року по лютий 1980 року ОСОБА_1 проходив службу в Республіці Афганістан та приймав участь в бойових діях, що підтверджується копією посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 від 29.03.1996 року та копією довідки Житомирського ОМВК від 27.10.2016 року № 133.

Під час проходження служби позивач отримав множинні вогнепальні осколкові поранення голови, обох рук (контузія головного мозку 1980 р.), їх наслідки та захворювання, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні, де велись бойові дії, що підтверджується витягом із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 1714 від 19.04.2016 року, а також висновком спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи від 05.04.2016 року № 888/Ж.

20.07.2016 року Житомирською Обласною МСЕК № 2 ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності з 13.06.2016 року, що настала внаслідок поранення(контузія) та захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, а 21.07.2016 року йому встановлено статус інваліда війни ІІ групи (а.с. 22, 23).

31.05.2017 року позивач звернувся до Міністерства оборони України через Житомирський об`єднаний міський військовий комісаріат та Житомирський ОВК із заявою про виплату одноразової грошової допомоги як інваліду ІІ групи та надав усі необхідні документи (а.с. 24).

Однак, листом Департаменту фінансів Міністерства оборони України № 248/3/6/254 від 18.07.2017 року ОСОБА_1 повідомлено, що у поданих документах відсутня копія документа, що свідчить про причини та обставини поранення (а.с. 25). 17.08.2017 року Житомирським ОМВК позивача повідомлено про повернення його документів щодо виплати належної одноразової грошової допомоги Департаментом МОУ (а.с. 26).

Надаючи оцінку правовідносинам у даній справі, суд виходить з наступного.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України від 25.03.1992 року №2232-ХІІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон України №2232-ХІІІ).

Відповідно до статті 41 Закону України №2232-ХІІІ виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України від 20.12.1991 року №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон України №2011-XII).

Згідно частини 1 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Частиною 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога, зокрема, за п.4 - встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Відповідно до частини 1 статті 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», п. 6 Порядку № 975, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі:

а) 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 1 - 3 пункту 2 статті 16 цього Закону;

б) 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975 затверджений Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок №975).

Пунктом 11 Порядку №975 визначено перелік документів, які військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу.

Відповідно до пункту 13 Порядку №975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в п. 10, 11 Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Порядком №975 не передбачено прийняття розпорядником бюджетних коштів такого рішення як повернення документів, а тому суд вважає, що відповідач, приймаючи рішення про повернення документів позивачу, діяв не у порядку та у спосіб передбачений законом.

Окрім того, позивач у позовній заяві просить суд в порядку 267 Кодексу адміністративного судочинства України зобов`язати Міністерство оборони України, подати звіт про виконання прийнятого на користь позивача рішення суду протягом 15 діб з дня набрання ним законної сили.

Відповідно до змісту ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу викладених норм вбачається, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком.

З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги обставини даної справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю щодо виконання рішення в даній справі, оскільки позивачем не наведено доводів та не надано доказів, які свідчать про те, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення суду.

Оскільки, позивача в силу ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнено від сплати судового збору, судовий збір слід стягнути на користь держави з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3,6, 17, 18, 19, 71, 99, 104-106,137 КАС України, суд ,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії (бездіяльність) Міністерства оборони України щодо неприйняття рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду 2 групи з 13.06.2016 року, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузія) та захворювань пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії, за його заявою до Житомирського об`єднаного міського військового комісаріату від 31.05.2017 року.

Зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, як інваліду 2 групи інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузія) та захворювань пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, на дату встановлення інвалідності, а саме 13.06.2016 року, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та їх сімей» та Порядку, затвердженого Постановою Кабінетів Міністрів України від 25.12.2013 №975 та з урахуванням поданих ОСОБА_1 до заяви від 31.05.2017 документів.

Решту позовних вимог залишити без задоволення.

Стягнути з Міністерства оборони України на користь держави 640 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ю. І. Драч