Справа № 637/266/17
Суддя: Стеганцов С. М.
Дата ухвалення: 2017-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 637/266/17
Провадження № 2-а/637/5/17

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року Шевченківський районний суд Харківської області у складі:

гол-чого судді Стеганцова С.М.,

при секретарі Реуцькій Н.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 2-ї роти батальйону УПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 121 ч. 1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень.

Обґрунтував свій позов тим, що 06 березня 2017 року інспектором патрульної поліції 2-ї роти батальйону УПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову АР № 029597 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень. Відповідно до змісту постанови, правопорушник керував транспортним засобом, в якого не працювала ліва фара в режимі ближнього світла. Зі складанням постанови та притягненням його до адміністративної відповідальності він не згоден.

У судовому засіданні позивач наголосив на тому, що вищезазначена постанова є незаконною та підлягає скасуванню з тих підстав, що інспектор патрульної поліції незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи, крім того, інспектор позбавив його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, а також порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, про що зазначив і у своїй позовній заяві. Однією із підстав для скасування постанови позивач у судовому засіданні вважав невірно зазначену дату події у письмових запереченнях відповідача.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, надавши письмові заперечення проти позову та диск з відеозаписом з місця адміністративного правопорушення (а.с. 20-28). У запереченні зазначено, що даний позов не підлягає задоволенню, так як дійсно у вищезазначений період часу водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Clio», в якого не працювала ліва фара в режимі ближнього світла в темну пору доби. Справа про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 121 КУпАП розглянута посадовою особою, яка уповноважена розглядати справи про вчинення адміністративних правопорушень в межах наданих повноважень, інспектор є субєктом владних повноважень, дана посадова особа при прийнятті рішення оцінила докази за своїм внутрішнім переконанням у їх сукупності та керуючись законом і правосвідомістю. Справа про адміністративне правопорушення розглянута під час виконання службових обовязків у визначений законом строк, стягнення накладено в межах санкції передбаченої ч. 1 ст. 121 КУпАП. У звязку із чим, дії поліцейського ОСОБА_2 щодо винесення постанови відповідали ЗУ «Про Національну поліцію», КУпАП та ПДР України.

Заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, оглянувши матеріали фіксації правопорушення, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 029597 від 06.03.2017 позивач ОСОБА_1 у вищезазначений день о 05.55 годині на а/ш Н22 Устилуг-Луцьк-Рівне на 127 км 700 м керував транспортним засобом, в якого не працювала ліва фара в режимі ближнього світла. Цього ж дня, тобто 06 березня 2017 року о 06.10 годині на а/ш Н22 Устилуг-Луцьк-Рівне на 127 км 700 м інспектор патрульної поліції ОСОБА_2 виніс постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 с. 121 КУпАП.

З відеозапису з місця події, що здійснений за допомогою нагрудної камери поліцейського DSJX3000-000303, дослідженого в судовому засіданні, підтверджено скоєння позивачем правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, вбачається рух транспортного засобу, в якого не працювала ліва фара в режимі ближнього світла. Жодних клопотань під час розгляду справи позивач не заявляв. У постанові про накладення адміністративного стягнення теж будь-які клопотання відсутні.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами 1,2,3,5 і 6 статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами 1,2 і 3 статті 122,частиною1 статті 123, статтею 124-, статтями 125, 126,частинами 1,2,3 статті 127,статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами 6 і 11 статті 133-1, частинами 1,2 і 3 статті 140 КУпАП - НА МІСЦІ.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ Інструкції, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з п. 9-10 розділу ІІІ Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Системний аналіз вищевказаних норм чинного законодавства України дає підстави для висновку про те, що відповідач діяв у межах та у спосіб передбачені чинним законодавством України, а постанова про адміністративне правопорушення серії АР № 029597 за формою та змістом відповідає вимогам ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд вважає, що відповідачем були дотримані вимоги КУпАП при розгляді справи, ним було роз'яснено позивачу права, повідомлено про вчинене ним порушення, заслухано його пояснення та надано ним оцінку. Дій, які б обмежили права позивача при розгляді справи відповідачем вчинено не було. Штраф накладено за ч. 1 ст.121 КУпАП в межах санкції за вчинене правопорушення.

Суд не сприймає до уваги твердження позивача про те, що однією із підстав для скасування постанови є невірно зазначена дата події у письмових запереченнях відповідача. Суд вважає, що у запереченні відповідачем було допущено описку, однак обставини , зазначені в запереченні стосуються саме події від 06 березня 2017 року і датою складання постанови є також 06 березня 2017 року, тому доводи позивача не є суттєвими і не впливають на правильність складання постанови, яка оскаржується.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись статтями 2, 3, 94, 158 - 163, 171-2 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 2-ї роти батальйону УПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлений 26 травня 2017 року.

Суддя Шевченківського районного суду

Харківської області ОСОБА_3