Справа № 804/7313/15
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 грудня 2017 рокусправа № 804/7313/15
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Олефіренко Н.А.

судді: Білак С.В. Шальєвої В.А.

за участю секретаря судового засідання: Лащенко Р.В.

За участю представників:

Позивача - не зявився

Відповідача ОСОБА_1Ю.( довіреність від 16.11.2017 року)

Відповідача ОСОБА_2 ( довіреність від 29.05.2017 року № 379)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_3

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 червня 2017 р.

у справі № 804/7313/15

за позовом ОСОБА_3

до Державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України, Дзержинського відділу Державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області

про визнання неправомірною бездіяльності, відшкодування компенсації,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду із адміністративним позовом до Державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України, Дзержинського відділу Державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Жовтоводського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Відділу Державної виконавчої служби Софіївського районного управління юстиції в Дніпропетровській області, Бердичівського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, Київського відділу Державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції Полтавської області, Машівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Полтавської області, Шосткинського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, в якому просить визнати неправомірною бездіяльність державних виконавчих служб областей України, які підпорядковуються Державній виконавчій службі України Міністерства юстиції України та Державній казначейській службі України щодо виконання вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2004 року по справі № 1-21/04-2004; винести рішення по відшкодуванню компенсації з ростом інфляції за 2004-2015 роки та стягнути з рахунку Державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України компенсацію в сумі 344464,74 на користь ОСОБА_3

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 червня 2017 року адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Софіївського районного управління юстиції в Дніпропетровській області в частині примусового виконання вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2004 року по справі № 1-21/04 на підставі виконавчого листа № 1-21/04 від 13.07.2004 року, виданого Апеляційним судом Дніпропетровської області про солідарне стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальної шкоди у розмірі 4866,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 80000,00 грн.; зобовязано Відділ державної виконавчої служби Софіївського районного управління юстиції в Дніпропетровській області здійснити передбачені Законом України Про виконавче провадження дії щодо примусового виконання вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2004 року по справі № 1-21/04 на підставі виконавчого листа № 1-21/04 від 13.07.2004 року, виданого Апеляційним судом Дніпропетровської області про солідарне стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальної шкоди у розмірі 4866,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 80000,00 грн.; в іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині не задоволених позовних вимог, та постанови нове рішення про задоволення позовних в повному обсязі, через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В судовому засіданні представники позивачів проти апеляційної скарги заперечили, вважають рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною. Просять в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, суд, у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим здійснювати розгляд справи за їхньої відсутності.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, приходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Апеляційним судом Дніпропетровської області 13 липня 2004 року у справі № 1-21/04 було винесено вирок відносно ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7

Апеляційним судом Дніпропетровської області позивачу було видано виконавчий лист № 1-21/04 від 13.07.2004 про солідарне стягнення з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 матеріальної шкоди у розмірі 4866,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 80000,00 грн.

Позивачем зазначено, відповідачами не спростовано, що у жовтні 2005 року ОСОБА_3 подала до Дзержинського відділу ДВС м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області чотири виконавчих листа виданих відповідно окремо щодо кожного боржника.

У 2006 році позивач звернулась до Відділу державної виконавчої служби Софіївського районного управління юстиції в Дніпропетровській області з дублікатами виконавчих листів за місцем реєстрації боржників.

З листа Управління Державної виконавчої служби головного управління юстиції у Дніпропетровській області у Відділі державної виконавчої служби Софіївського районного управління юстиції в Дніпропетровській області знаходились виконавчі провадження з виконання виконавчих листів № 1-21/2004 від 13.07.2004 щодо солідарного стягнення з ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 матеріальної та моральної шкоди у розмірі 84866,00 грн., проте у звязку з перебігом строку зберігання були знищені, що підтверджується актами вилучення виконавчих проваджень для знищення. Повторно до вказаного відділу виконавчі документи не надходили.

Дзержинським відділом ДВС м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області також зазначено, що у період з 28.10.2005 по 15.03.2007 виконавчий лист № 1-21/04 від 13.07.2004 виданий Апеляційним судом Дніпропетровської області знаходився на виконанні вказаного відділу, проте згідно з актом вилучення виконавчих проваджень для знищення від 31.01.2011 проведено знищення виконавчих проваджень завершених у 2007, 2008, 2009 роках.

Крім того, встановлено, що державним виконавцем Дзержинського відділу ДВС м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 31.10.2005 було відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 1-21 від 13.07.2004 про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 боргу у розмірі 84866,00 грн.

Згідно з розпорядженням від 04.11.2005 направленим відповідачем до КВК-80 запропоновано з усіх видів заробітку боржника здійснювати стягнення коштів на користь ОСОБА_3

Згідно з заявою ОСОБА_3 Дзержинським відділом ДВС м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області їй було повернуто виконавчий лист № 1-21 від 13.07.2004

При цьому, виконавче провадження ВП № 4983508 з виконання виконавчого листа № 1-21/04 від 13.07.2004 про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 08.10.2007 було направлено ВДВС Софіївського районного управління юстиції в Дніпропетровській області до Бердичівського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області у звязку з тим, що згідно з відповіді слідчого ізолятору у грудні 2005 року боржник вибув до ВК № 70 за адресою: м. Бердичів, Житомирської області для подальшого відбування покарання.

Бердичівським міськрайонним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області було відкрито виконавче провадження 08.10.2007 (копія постанови знаходиться в матеріалах справи) та закінчено 30.05.2013 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження, оскільки згідно з повідомленням Райківської ВК № 73 боржник вибув до Полтавського СІЗО.

Також судом встановлено, що старшим державним виконавцем Бердичівського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_8 в рамках виконавчого провадження ВП № 4983508 15 квітня 2011 року було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника.

Як вбачається з постанови старшого державного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_9 від 30.05.2013 про закінчення виконавчого провадження з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 стягнуто 923,64 грн. Вказана постанова разом з виконавчим листом була направлена до Управління ДВС ГУЮ у Полтавській області за належністю.

Згідно з копіями матеріалів виконавчого провадження наданого Київським відділом ДВС м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_5 шкоди на користь позивача 17 жовтня 2013 року відкрито виконавче провадження ВП № 40263810.

На запит державного виконавця Київського відділу ДВС м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області управлінням інформаційно-аналітичного забезпечення Управління МВС у Полтавській області листом від 24.10.2013 повідомлено, що ОСОБА_5 знаходиться в Машівській ВК № 9.

Постановою старшого державного виконавця Київського відділу ДВС м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ВП № 40263810 від 13.11.2013 закінчено виконавче провадження. Згідно зі змістом останньої стягнення з боржника не проводилося, оскільки боржник на території Київського відділу ДВС м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області не находився.

Листом від 15.11.2013 за вих. № 11/29079 вказана постанова була направлена стягувачу, боржнику та ВДВС Машівського РУЮ.

Згідно з письмовими поясненням наданими Машівським районним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області на виконанні у відділі знаходилося зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_5 боргу на загальну суму 103781,76 грн., до якого входило виконавче провадження № 4441500 по виконавчому листу № 1-21/04 від 18.10.2006 (дублікат), виданого Апеляційним судом Дніпропетровської області про стягнення коштів на користь ОСОБА_3 боргу на суму 84866,00 грн.

Постановою старшого державного виконавця Машівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_10 було відкрито виконавче провадження ВП № 44441500 від 18.08.2014.

Також, в рамках вказаного виконавчого провадження державним виконавцем 18.08.2014 було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (ОСОБА_5В.), яка була направлена до 19.08.2014 за вих. № 3540 до Машівської виправної колонії № 9 для виконання.

Листом від 17.11.2014 за № 2/4316 Машівська виправна колонія № 9 повідомила Машівський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, що ОСОБА_5 звільнений та вибув за адресою: с. Новожитомир, Дніпропетровської області у звязку з чим державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 31.01.2015та направлено виконавчий лист для виконання до ВДВС Криворізького РУЮ.

Згідно з копіями платіжних доручень, що містяться в матеріалах справи Машівським районним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області було стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 по виконавчому провадженню ВП № 44441500 на загальну суму 1043,86 грн.

Також судом встановлено, що виконавче провадження № 4850614 з виконання виконавчого листа № 1-21/2004 від 13.07.2004 про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 боргу у сумі 84866,00 грн. перебував на виконанні у Шосткинському міськрайонному відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області.

Згідно з наданими Шосткинськом міськрайонном відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області до суду копіями матеріалів виконавчого провадження ВП № 4850614, старшим державним виконавцем 10 жовтня 2006 року було відкрито виконавче провадження.

Листом від 26.10.2006 за вих. № 3454 до Шосткинської виправної колонії № 66 за місцем відбування покарання було направлено виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_7 шкоди у сумі 84866,00 грн. з метою здійснення з усіх видів заробітку боржника відрахування на користь ОСОБА_3

Постановою від 25.09.2015 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1-21 від 13.07.2004 ВП № 4850614 закінчено у звязку з вибуттям ОСОБА_7 до Конотопського виправного центру № 130.

Листом від 06.10.2015 за № 13399 вказана постанова разом з виконавчим листом була направлена до ВДВС Конотопського МРУЮ та згідно з поясненнями відповідача отримана останнім 12.10.2015 за даними, що містяться в ЄДРВП.

09 жовтня 2006 року до Жовтоводського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надійшов виконавчий лист № 1-21 від 13.07.2004 виданий Апеляційним судом Дніпропетровської області про солідарне стягнення матеріальної та моральної шкоди з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 у сумі 84866,00 грн.

Державним виконавцем Жовтоводського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 09.10.2006 відкрито виконавче провадження, виконавчий документ направлено за місцем відбування покарання ОСОБА_6 до Жовтоводської виправної колонії № 26.

До Жовтоводського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від ЖВК № 26 17 жовтня 2014 року повернувся виконавчий лист у звязку зі звільненням божника від відбування покарання та вибуттям за адресою: смт. Софіївка, Дніпропетровська область.

Згідно з інформацією, наданою ЖВК № 26, з особистого рахунку засудженого на користь ОСОБА_3 утримано 9441,84 грн.

Постановою державного виконавця відділу ДВС Софіївського районного управління юстиції в Дніпропетровській області ВП № 46400519 від 28.12.2015 року, виконавчий лист № 1-21/2004 від 13.07.2004 повернуто ОСОБА_3, оскільки державним виконавцем встановлено відсутність у боржника майна на яке може бути звернуто стягнення, а здійсненні державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги щодо відшкодування компенсації з ростом інфляції за 2004-2015 роки та стягнення з рахунку Державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України компенсації в сумі 344464,74 на користь ОСОБА_3 задоволенню не підлягають, адже посилання позивача на статтю 11 Закону України Про державну виконавчу службу, як на підставу їх задоволення є необґрунтованими. Вказаною нормою передбачено, що шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави, проте позивачем не доведено, судом не встановлено факту заподіяння органами державної виконавчої служби шкоди ОСОБА_3 під час примусового виконання рішення суду на підставі виконавчого листа № 1-21/04 від 13.07.2004.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Законом України Про виконавче провадження встановлено умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначається.

Відповідно до статті 1 ( у редакції чинній на час подання позову) Закону України Про виконавче провадження встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 4 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на майно боржника; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення у боржника і передача стягувачеві певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до положень статті 5 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження, зокрема, має право на виконання рішення суду про стягнення коштів або накладення арешту в порядку, встановленому цим Законом накладати арешт на грошові кошти та інші цінності боржника, в тому числі на кошти, які знаходяться на рахунках та вкладах в установах банків, інших кредитних установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

Стягнення на заробітну плату (заробіток), пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається при відсутності у боржника коштів на рахунках у фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для повного покриття належних до стягнення сум, а також при виконанні рішень про стягнення періодичних платежів та стягнень на суму, що не перевищує двох мінімальних розмірів заробітної плати (ст. 67 Закону України Про виконавче провадження).

Відповідно до статті 20 Закону України Про виконавче провадження виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Якщо у процесі виконавчого провадження змінилися місце проживання чи місцезнаходження боржника, місце його роботи або з'ясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє, державний виконавець негайно складає про це акт і не пізніше наступного дня надсилає виконавчий документ разом з копією цього акта до органу державної виконавчої служби за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцем знаходження майна боржника, про що одночасно повідомляє стягувача та орган, який видав виконавчий документ.

Державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. При цьому законом встановлено, а саме статтею 5, що державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право: одержувати необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки, іншу інформацію; звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або іншої особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання.

Однак, як встановлено матеріалами справи, Відділом державної виконавчої служби Софіївського районного управління юстиції в Дніпропетровській області не доведено жодними належними та достатніми доказами вчинення передбачених законом дій щодо розшуку чи встановлення інформації щодо місцезнаходження боржника за виконавчим листом № 1-21/04 від 13.07.2004 року ОСОБА_4 з метою направлення виконавчого листа для виконання за належністю, натомість відповідачем вказаний виконавчий лист направлено до органу виконавчої служби для виконання, якому територіально не підпорядкована установа в якій перебував боржник, що зумовило порушення прав та законних інтересів позивача.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 червня 2017 р. у справі № 804/7313/15 залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлено 14.12.2017 року.

Головуючий суддя: Н.А. Олефіренко

Суддя: С.В. Білак

Суддя: В.А. Шальєва

Згідно з оригіналом.

Помічник судді Ю.О.Поплавська