Справа № 820/4151/17
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 р.Справа № 820/4151/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Макаренко Я.М.

Суддів: Шевцової Н.В. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

представника відповідача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 управління Державної фіскальної служби у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12.10.2017р. по справі № 820/4151/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "М-Лізинг"

до ОСОБА_3 управління Державної фіскальної служби у Харківській області

про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "М-Лізинг" (надалі по тексту позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_3 управління Державної фіскальної служби у Харківській області , в якому просив суд:

- скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 07.09.2017 ОСОБА_3 управління державної фіскальної служби України у Харківській області.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 12.10.2017 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "М-Лізинг" до ОСОБА_3 управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення задоволено.

Скасовано податкове повідомлення-рішення ОСОБА_3 управління державної фіскальної служби України у Харківській області № НОМЕР_1 від 07.09.2017.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "М-Лізинг" (вул. Алчевських, буд. 46, м. Харків, 61002, ) судові витрати в розмірі 31403 (тридцять одну тисячу чотириста три) грн за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_3 управління Державної фіскальної служби у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ).

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції постанову Харківського окружного адміністративного суду 12.10.2017 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що що Товариство з обмеженою відповідальністю "М-Лізинг" пройшло передбачену законом процедуру державної реєстрації та набуло статусу юридичної особи з ідентифікаційним кодом 37764130.

Фахівцями ОСОБА_3 управління ДФС у Харківській області проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "М-Лізинг" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 по 31.03.2017, валютного законодавства за період з 01.01.2014 по 31.03.2017, з питань єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 по 31.03.2017.

Результати перевірки викладені в акті №10140/20-40-14-01- від 17.08.2017.

За наслідками перевірки контролюючим органом встановлено порушення:

- п.п. 14.1.56 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п. 135.1, п.п. 135.5.4 п.135.5 ст.135 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток в період, що перевірявся, на загальну суму 7079489 грн, у тому числі за 2014 рік в сумі 7079489 грн;

- п.190.1 ст. 190 п. 198.1, п. 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в період, що перевірявся, на загальну суму 9540924 грн, у тому числі за грудень 2014 року в сумі 9540924 грн;

- п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме несвоєчасно зареєстровані накладні на суму ПДВ 15500,00 грн.

Не погоджуючись із висновками вищевказаного акту перевірки, 22.08.2017 Товариством з обмеженою відповідальністю "М-Лізинг" подано заперечення до акту перевірки №10140/20-40-14-01- від 17.08.2017.

В результаті розгляду заперечень позивача ОСОБА_3 управлінням ДФС у Харківській області встановлено, що висновок зроблений перевіряючими стосовно порушення ТОВ "М-Лізинг" п.198.1, п. 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкового кредиту з податку додану вартість за грудень 2014 року у сумі 7866099 грн, та порушення п.п. 14.1.56 п. 14.1 сі 14, п. 44.1 ст. 44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п. 135.1, п.п. 135.5.4 п.135.5 ст.135 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток за 2014 рік на суму 7079489 грн скасовується, у зв'язку із не підтвердженням достатніми доказами в матеріалах перевірки. Поряд із тим, інші висновки, які наведені в акті перевірки відповідають нормам діючого законодавства та є правомірними.

07.09.2017 на підставі висновків акту перевірки та за результатами розгляду заперечень, контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1, яким позивачу визначено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість за порушення пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України, у звязку з чим збільшено суму грошового зобовязання платежем податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з протиправності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Податковим повідомленням-рішенням № НОМЕР_1 від 07.09.2017 ОСОБА_3 управління державної фіскальної служби України у Харківській області позивачу збільшено грошове зобов»язання з податку на додану вартість на загальну суму 2093531,25 грн. в результаті порушення, на думку відповідача, позивачем приписів п. 190.1 ст. 190 ПК України.

В обґрунтування висновків про порушення позивачем п. 190.1 ст. 190 ПК України відповідач посилається на заниження позивачем бази оподаткування ПДВ за операціями з передачі сільськогосподарської техніки, ввезеної на митну територію України, у лізинг.

За висновками відповідача заниження позивачем бази оподаткування податком на додану вартість операцій з передачі товару у лізинг відбулося внаслідок передачі попередньо імпортованої продукції у лізинг за ціною, нижчою за ціну придбання, якою відповідачем визначено митну (статистичну) вартість товару.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками відповідача, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) субєктів владних повноважень, суд зобовязаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення (дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів перевіряючи податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 07.09.2017 на відповідність наведеним вимогам ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а також подані сторонами по справі докази, приходить до висновку, що вказане рішення прийнято необґрунтовано, з огляду на наступне.

Відповідно до пп. 14.1.97 ПК України лізингова (орендна) операція-господарська операція (крім операцій з фрахтування (чартеру) морських суден та інших транспортних засобів) фізичної чи юридичної особи (орендодавця), що передбачає надання основних засобів у користування іншим фізичним чи юридичним особам (орендарям) за плату та на визначений строк.

Лізингові (орендні) операції здійснюються у вигляді оперативного лізингу (оренди), фінансового лізингу (оренди), зворотного лізингу (оренди), оренди житла з викупом, оренди земельних ділянок та оренди будівель, у тому числі житлових приміщень.

Відповідно до пп. а) п. 185.1 ст.185 ПК України обєктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на обєкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі обєкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Згідно з п. 187.6 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобовязань орендодавця (лізингодавця) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичної передачі обєкта фінансової оренди (лізингу) у користування орендарю (лізингоотримувачу).

Відповідно до п. 188.1 ст.188 ПК України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій - не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обовязкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого звязку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - субєктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Отже, Податковим кодексом України встановлено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг на митній території України визначається виходячи з їх договірної вартості, визначеної за вільними цінами, які неможуть бути нижчими за звичайні ціни в разі здійснення контрольованих операцій.

За змістом пп. 39.2.1.1. п.39.2 ст. 39 Податкового кодексу України для цілей цього Кодексу контрольованими операціями є:

господарські операції з придбання (продажу) товарів (робіт, послуг), що здійснюються платниками податків з повязаними особами - нерезидентами;

господарські операції з придбання (продажу) товарів (робіт, послуг), що здійснюються платниками податків з повязаними особами - резидентами, які:

задекларували відємне значення обєкта оподаткування з податку на прибуток за попередній податковий (звітний) рік;

застосовують спеціальні режими оподаткування станом на початок податкового (звітного) року;

сплачують податок на прибуток підприємств та/або податок на додану вартість за іншою ставкою, ніж базова (основна), що встановлена відповідно до цього Кодексу, станом на початок податкового (звітного) року;

не були платниками податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість станом на початок податкового (звітного) року;

господарські операції, однією із сторін яких є нерезидент, зареєстрований у державі (на території), в якій ставка податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижче, ніж в Україні, або який сплачує податок на прибуток (корпоративний податок) за ставкою на 5 і більше відсоткових пунктів нижчою, ніж в Україні (пп.39.2.1.2. п.39.2 ст.39 ПК України).

Підпунктом 39.2.1.4. п.39.2 ст. 39 Податкового кодексу України передбачено, що господарські операції, передбачені у підпунктах 39.2.1.1 і 39.2.1.2 цієї статті, визнаються контрольованими за умови, що загальна сума таких операцій платника податків з кожним контрагентом дорівнює або перевищує 50 мільйонів гривень (без урахування податку на додану вартість) за відповідний звітний календарний рік.

Колегія суддів зазначає, що будь-яких доводів щодо належності спірних операцій до контрольованих відповідачем не надано.

03.12.2014 між Приватним акціонерним товариством "Технологічна Аграрна Компанія обєднана" (скорочено - ПрАТ "ТАКО") та ТОВ "M-Лізинг" укладено договір купівлі-продажу рухомого майна, відповідно до умов якого ПрАТ "ТАКО" передав у власність ТОВ "M-Лізинг" сільськогосподарську техніку.

Умовами п. 1.4 вказаного договору передбачено, що загальна вартість всього майна становить 47196594,64 грн з ПДВ.

Позивач повністю сплатив зазначену суму, що підтверджується платіжним дорученням №193 від 09.12.2014.

За вказаним договором купівлі-продажу майна ТОВ "M-Лізинг" придбало комбайн зернозбиральний CLAAS LEXION-770 TERRATRAC; 2014 року випуску, заводський двигун С6601015, RRA05792; комбайн зернозбиральний CLAAS LEXION-770 TERRATRAC; 2014 року випуску, заводський двигун С6601016, RRA05839; комбайн зернозбиральний CLAAS LEXION-770 TERRATRAC; 2014 року випуску, заводський двигун С6601021, RRA05834; комбайн зернозбиральний CLAAS LEXION-770 TERRATRAC; 2014 року випуску, заводський двигун С6601017, RRA05810; комбайн зернозбиральний CLAAS LEXION-770 TERRATRAC; 2014 року випуску, заводський двигун С6601019, RRA05819; комбайн зернозбиральний CLAAS LEXION-770 TERRATRAC; 2014 року випуску, заводський двигун С6601014, RRA05795; комбайн зернозбиральний CLAAS LEXION-770 TERRATRAC; 2014 року випуску, заводський двигун С6601022, RRA05833; комбайн зернозбиральний CLAAS LEXION-770 TERRATRAC; 2014 року випуску, заводський двигун С6601020, RRA05818; жниварку GERINGHOFF MS1800 В; 2014 року випуску, заводський двигун 820В; жниварку GERINGHOFF MS1800 В; 2014 року випуску, заводський двигун 820В; жниварку GERINGHOFF MS1800 В; 2014 року випуску, заводський двигун 820В; жниварку GERINGHOFF MS1800 В; 2014 року випуску, заводський двигун 820В; жатку кукурудзяну GERINGHOFF MS1800 В; 2014 року випуску, заводський двигуни 820В; жатку кукурудзяну GERINGFIOFFMS1800 В; 2014 року випуску, заводський двигун 820В; жатку кукурудзяну GERINGHOFF MS1800 В; 2014 року випуску, заводський двигун 820В; жатку кукурудзяну GERINGHOFF MS1800 В; 2014 року випуску, заводський двигун 820В; жатку кукурудзяну GERINGFIOFF MS1200 В; 2014 року випуску, заводський двигун 220В; жатку кукурудзяну GERINGHOFF MS1200 В; 2014 року випуску, заводський двигун 220В.

Також, між ТОВ "M-Лізинг" та ТОВ "Аграрні Системні Технології" 09.12.2014 укладено договір фінансового лізингу № ФЛ-2014/12-09 відповідно до якого TOB "М-Лізинг" передало у платне користування ТОВ "Аграрні Системні Технології" предмети лізингу, що наведені у специфікації, а саме: комбайн зернозбиральний CLAAS LEXION-770 TERRATRAC, № шасі/кузова - С6601015, С6601016, С6601021, С6601017, С6601019, С6601014, С6601022, С6601020, 2014 року випуску - 8 шт; жатку кукурудзяну, MS1800 В 18 рядна, виробник GERINGHOFF, № шасі/кузова - 820В, 820В, 820В, 820В, 820В, 820В, 820В, 820В, 2014 року випуску - 8 шт; жатку кукурудзяну, MS1200 В 12 рядна, виробник GERINGHOFF, № шасі/кузова - 220В, 220В, 2014 року випуску - 2 шт.

Відповідно до п. 5.1.1 вказаного договору ціна предмету лізингу становить 47196594,64 грн, в тому числі ПДВ 7866099,10 грн.

Колегія суддів зазначає, що договірна ціна придбаної позивачем сільськогосподарської техніки відповідає ціні передачі цієї техніки у фінансовий лізинг, а саме 47196594,64 грн, а тому не відбулося заниження позивачем бази оподаткування ПДВ за операціями з передачі сільськогосподарської техніки у лізинг.

Щодо доводів відповідача про те, що відповідно до баз даних ДФС України митна вартість сільськогосподарської техніки ввезеної ПАТ «ТАКО» на митну територію України склала 47704620,13 грн, а отже позивачем за операціями з передачі такої техніки у фінансовий лізинг за ціною товару 47196594,64 грн було занижено базу оподаткування ПДВ колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 190 ПК України передбачено порядок визначення бази оподаткування для товарів, які ввозяться на митну територію України, послуг, які поставляються нерезидентами на митній території України.

Відповідно до пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України, базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу III Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.

З аналізу пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України слідує, що база оподаткування ПДВ передбачена цим пунктом визначається для товарів, що ввозяться на митну територію України.

Колегія суддів зазначає, що сільськогосподарська техніка на час передачі її у лізинг на митну територію вже була ввезена і передача такої техніки у лізинг відбулася вже на митній території України, а тому база оподаткування податком на додану вартість спірних операцій визначається виходячи з договірної вартості товару, як того вимагає п. 188.1 ст.188 ПК України.

Однак, як зазначає відповідач, ціна передачі товару у лізинг є нижчою від митної вартості комбайнів та жатки, визначеної на час їх ввезення на митну територію України, а тому відбулося заниження бази оподаткування ПДВ.

Між тим, колегія суддів зазначає, що податковим органом під час визначення бази оподаткування господарських операцій з передачі сільськогосподарської техніки у лізинг не вірно застосовано п. 190.1 ст. 190 ПК України, оскільки митна вартість розраховується відповідно до положень Митного кодексу України та застосовується при переміщенні товарів через митний кордон України, а спірні операції з постачання товару відбулися на митній території України, тому митна вартість товару та договірна (контрактна) вартість товару при визначенні бази оподаткування господарських операцій не є тотожними та не можуть бути порівнюваними, а відтак колегія суддів доводи відповідача про порушення позивачем п. 190.1 ст. 190 ПК України вважає безпідставними.

Наведений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України наведеній у постанові від 11.11.2015 року по справі №2а-0370/2415/11, яка відповідно до ст. 244-2 КАС України має враховуватися іншими судами України.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову.

За таких обставин, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 управління Державної фіскальної служби у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12.10.2017р. по справі № 820/4151/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_4
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_5 ОСОБА_6
Повний текст ухвали виготовлений 13.12.2017 р.