Справа № 320/7006/17
Суддя: Купавська Н. М.
Дата ухвалення: 2017-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 08.12.2017
Справа № 320/7006/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 грудня 2017 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Купавської Н.М., розглянувши у скороченому провадженні в м.Мелітополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, третя особа: Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання дій незаконними та зобов'язання виконати певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом, в якому просить визнати дії відповідача, щодо призупинення виплати йому пенсії з 01.04.2017 року незаконними та зобов'язати відповідача нарахувати та здійснити належні йому пенсійні виплати з 01.04.2017 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не передбачено такої підстави як призупинення виплати раніше призначеної пенсії. А наведені в даному законі підстави для припинення пенсії є виключними та не можуть бути розширені підзаконними нормативними актами.

Ухвалою судді від 27 вересня 2017 року відкрито скорочене провадження по вказаній справі.

Від представника відповідача надійшли письмові заперечення, в яких він просить відмовити у задоволенні позову повністю, мотивуючи тим, що рішення про припинення виплат позивачу приймалось не Пенсійним фондом. Їхнім Управління вже після надходження витягу з протоколу засідання комісії з інформацією про скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи з 01.04.2017 року було призупинено виплату пенсії позивачу. Тому просить в позові відмовити.

Від представника третьої особи надійшли письмові заперечення, в яких просить в позові відмовити, так як рішення про скасування довідки приймається комісією, яка 21.04.2017 року прийняла рішення про припинення виплати. Підставою для скасування довідки позивача була письмова інформація про те, що внутрішньо переміщена особа повернулась до покинутого місця проживання.

Суддя, розглянувши матеріали справи, вивчивши заперечення відповідача та третьої особи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Позивач є внутрішньо переміщеною особою з 15.09.2014 року, якому призначено пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» /а.с.6-7/.

Як вбачається з матеріалів справи, довідка №231400513 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи була скасована на підставі Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» на підставі інформації, яку надала Держприкордонслужба України.

При цьому скасування довідки №231400513 ОСОБА_1 у встановленому порядку не оскаржувалось.

З 01.04.2017 року виплата пенсії ОСОБА_1 припинена.

На підставі листа від 23.03.2017 року за №01-06/1271-07 управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області довідка позивача № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи скасована.

Крім того, згідно витягу з протоколу №7 від 21.04.2017 року засідання комісії виконавчого комітету по призначенню (відновленню) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам ОСОБА_1 було припинено соціальні виплати, згідно п.14 Порядку здійснення контролю за проведенням виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою КМУ від 08.06.2016 року за №365.

З 15.05.2017 року ОСОБА_1 одержав нову довідку № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії припиняється за рішенням пенсійного органу або за рішенням суду в інших випадках, передбачених законом.

Згідно статей 1, 4, 7, 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених ст.12 цього Закону. Для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа, зокрема, повернулася до покинутого місця постійного проживання. Рішення про скасування дії довідки приймається керівником структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання особи та надається внутрішньо переміщеній особі протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення. У разі неповідомлення внутрішньо переміщеною особою про її повернення до покинутого місця постійного проживання згідно з абзацом другим п.3 ч.2 ст. 9 цього Закону рішення про скасування дії довідки відповідно до п.3 ч.1 цієї статті приймається на підставі інформації про тривалу відсутність (понад 60 днів) особи за місцем проживання, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання.

Встановлено, що довідка про взяття ОСОБА_1 на облік як внутрішньо переміщену особу № була скасована згідно п.3 та абзацу восьмого ч.1 ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Відповідно до п.3, абзацу восьмого ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа, повернулася до покинутого місця постійного проживання. У разі неповідомлення внутрішньо переміщеною особою про її повернення до покинутого місця постійного проживання згідно з абзацом другим п.3 ч.2 ст.9 цього Закону рішення про скасування дії довідки відповідно до п.3 ч.1 цієї статті приймається на підставі інформації про тривалу відсутність (понад 60 днів) особи за місцем проживання, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщена особа зобов'язана: повідомляти про зміну місця проживання структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за новим місцем проживання протягом 10 днів з дня прибуття до нового місця проживання. У разі добровільного повернення до покинутого постійного місця проживання внутрішньо переміщена особа зобов'язана повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем отримання довідки не пізніш як за три дні до дня від'їзду.

Встановлено, що ОСОБА_1 не оскаржував скасування довідки, а звернувся за одержанням нової, яку одержав 15.05.2017 року /а.с.9/.

З 14.06.2016 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року №365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам». Вказаною постановою затверджено Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування. Цей Порядок визначає механізм здійснення контролю за проведенням виплати внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування. Контроль за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам здійснюють структурні підрозділи з питань соціального захисту населення. Держприкордонслужба протягом пяти робочих днів безоплатно подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення на його запит інформацію про виїзд внутрішньо переміщеної особи за кордон, на тимчасово окуповану територію України або до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, із зазначенням кількості днів такої відсутності протягом 90 днів, які передують даті подання відповідного запиту. За наявності підстав для скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, визначених ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», що підтверджується письмовою інформацією Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Національної поліції, ДМС, Мінфіну, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, громадських обєднань, волонтерських, благодійних організацій, інших юридичних і фізичних осіб, що надають допомогу внутрішньо переміщеним особам, керівник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення приймає рішення про скасування такої довідки. Структурний підрозділ з питань соціального захисту населення вносить на розгляд комісії протягом трьох робочих днів з дня надходження інформації, та відповідно до акта обстеження матеріально-побутових умов сім'ї подання про припинення соціальної виплати. Комісія протягом пяти календарних днів розглядає подання про припинення соціальних виплат та приймає відповідне рішення. Соціальні виплати припиняються у разі, зокрема, скасування довідки внутрішньо переміщеної особи з підстав, визначених ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (підпункт 4 п.12 Порядку); отримання інформації від Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Мінфіну, Національної поліції, ДМС, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування (підпункт 5 п.12 Порядку). Повторне призначення соціальних виплат внутрішньо переміщеній особі у разі їх припинення відповідно до пп.4 п.12 цього Порядку можливе лише через шість місяців після такого припинення і виконання всіх процедур, необхідних для їх призначення, передбачених законодавством. (п.18 Порядку).

Аналізуючи приведені норми Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року №365 (набрав чинності 14.06.2016 року), суд приходить до висновку, що своє право на пенсійне забезпечення внутрішньо переміщена особа може реалізувати шляхом одержання у встановленому порядку довідки про взяття її на облік внутрішньо переміщеної особи. Вказаним Законом передбачено, як процедуру одержання довідки, так і підстави для її скасування. При цьому Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, лише встановлює механізм здійснення контролю за проведенням таких виплат у відповідності до положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та не суперечить цьому Закону.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем не було порушено п.5 ч.1 ст.49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки відповідач припиняючи виплату пенсії позивачу строком на шість місяців, керувався положеннями Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року №365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам».

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.11, 71, 86, 159,161, 163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В позові ОСОБА_1 до Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, третя особа: Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання дій незаконними та зобов'язання виконати певні дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня отримання копії постанови у повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: