Справа № 626/1649/17
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2017-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Константинов Д.С.

21 грудня 2017 р. м. ХарківСправа № 626/1649/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

колегія суддів у складі:

головуючого судді: Перцової Т.С.

суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Красноградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області на постанову Красноградського районного суду Харківської області (м. Красноград) від 10.11.2017р. по справі № 626/1649/17

за позовом ОСОБА_1

до Красноградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Красноградського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (далі по тексту Красноградське обєднане УПФУ, відповідач), в якому просив суд :

визнати протиправним і скасувати рішення №140 від 28.08.2017 року Красноградського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Харківської області про відмову у призначенні пільгової пенсії за віком ОСОБА_1 на підставі п. «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

зобов'язати Красноградське об'єднане Управління Пенсійного Фонду України Харківської області вчинити дії по нарахуванню та виплаті позивачеві з 26.03.2017 року пільгової пенсії за віком на підставі п. «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

зобов'язати Красноградське об'єднане Управління Пенсійного Фонду України Харківської області подати у місячний строк після набрання постанови суду законної сили до Красноградського районного суду звіт про виконання судового рішення.

Постановою Красноградського районного суду Харківської області від 10.11.2017 року по справі № 626/1649/17 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним і скасовано рішення №140 від 28.08.2017 року Красноградського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про відмову у призначенні пільгової пенсії за віком ОСОБА_1, ідентифікаційний номер 7, на підставі пункту «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з Красноградського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Відповідач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції постанову Красноградського районного суду Харківської області від 10.11.2017 року по справі № 626/1649/17 скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги пояснив, що позивач працював в колгоспі ім. Кірова (КСП «Колос», СТОВ «Лан») по професії тракторист з 01.01.1984 року по 01.09.2005 року. У відповідності до витягу з ЄДРПОУ від 13.06.2017 року по СТОВ «Лан» зазначено, що вказана юридична особа перебуває у стані припинення, що, на думку відповідача, вказує на необхідність підтвердження періодів роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах. Зазначив, що рішенням комісії ГУПФУ в Харківській бласті було відмовлено у підтвердженні стажу роботи ОСОБА_1 за період з 01.01.1984 року по 01.09.2005 року по професії тракторист, оскільки заявником не надані документи про ліквідацію підприємства без визначення правонаступника. З урахуванням вказаного рішення Красноградським обєднаним УПФУ було прийнято оскаржуване позивачем рішення від 28.08.2017 року № 140 про відмову в призначенні пенсії позивачеві. Однак, судом першої інстанції, яким скасовано рішення відповідача від 28.08.2017 року № 140, не враховано, що відмова у підтвердженні стажу роботи ОСОБА_1 за період з 01.01.1984 року по 01.09.2005 року по професії тракторист викладена в іншому рішенні, а саме рішенні комісії ГУПФУ в Харківській області, яке на даний час є чинним.

Відповідно до ч.8 ст.183-2 КАС України (в редакції, чинній на час надходження апеляційної скарги до суду першої інстанції) апеляційні скарги у справах, передбачених пунктами 1, 2 частини першої цієї статті, розглядаються апеляційними судами в порядку письмового провадження.

З урахуванням наведеної норми апеляційний розгляд справи призначено в порядку письмового провадження.

Згідно з п.10 Перехідних положень КАС України (в редакції згідно із Законом України від 03 жовтня 2017 року N 2147-VIII) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу;

Пунктом 3 частини 1 статті 311 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на вказані норми справа підлягає розгляду в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 народився 26.03.1962 року, що підтверджується копією його паспорта, наявною в матеріалах справи (а.с.9).

Станом на 13.06.2017 року (дату звернення позивача до Красноградського обєднаного УПФУ за призначенням пенсії) ОСОБА_1 досяг 55-річного віку.

У відповідності до трудової книжки колгоспника серії УКР №0165969, наявної в матеріалах справи, в період з 01.01.1984 року по 29.02.2000 року і з 01.03.2000 року по 01.09.2005 року ОСОБА_1 працював трактористом в колгоспі ім. Кірова, який був реорганізований в КСП «Колос», яке було потім реформоване в СТОВ «Лан» (а.с.12-18).

13 червня 2017 року позивач звернувся до Красноградського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах з 26.03.2017 року на підставі п. «в» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням №140 від 28.08.2017 року Красноградського обєднаного УПФУ Харківської області позивачу було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах за віком, з посиланням на те, що рішенням комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області від 02.08.2017 року № 281/11-17 за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу роботи періоду з 01.01.1984 року по 01.09.2005 року, з огляду на відсутність документів про ліквідацію підприємства без визначення правонаступника (а.с.30-31).

Так, відповідно до зазначеного рішення комісії при ГУПФУ в Харківській області (далі по тексту Комісія) у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 13.06.2017 року № 22923575 по СТОВ «Лан» () зазначено «Відомості про перебування юридичної особи в процесі припинення : 12.05.2017 року, в стані припинення, за судовим рішенням». У звязку з чим, з посиланням на п.11 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 року № 18-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 року № 1231/13105 (далі по тексту Порядок № 18-1), відмовлено у підтвердженні стажу роботи ОСОБА_1 в період з 01.01.1984 року по 01.09.2005 року по професії тракторист, оскільки заявником не подані документи про ліквідацію підприємства без правонаступника.

Не погодившись з відмовою Красноградського обєднаного УПФУ у призначенні пенсії, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом про визнання протиправним і скасування рішення відповідача №140 від 28.08.2017 року про відмову в призначенні пенсії, зобовязання відповідача вчинити дії щодо нарахування і виплати з 26.03.2017 року позивачеві пільгової пенсії на підставі пп. «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності оскаржуваного рішення Красноградського обєднаного УПФУ про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1, оскільки судовим рішенням, яке набрало законної сили, підтверджено стаж роботи позивача трактористом в період з 01.01.1984 року по 01.09.2005 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про зобов'язання відповідача вчинити дії по нарахуванню та виплаті з 26.03.2017 року ОСОБА_1 пільгової пенсії за віком на підставі пункту «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд першої інстанції виходив з того, що нарахування та виплата пенсії відбувається тільки після її призначення у встановленому законом порядку, питання наявності у позивача права на призначення пенсії відноситься до виключної компетенції органу Пенсійного фонду України, тому вимоги про зобов'язання відповідача вчинити дії по нарахуванню та виплаті з 26.03.2017 року пільгової пенсії за віком є передчасними, оскільки до прийняття рішення про призначення пенсії вказані вимоги не можуть бути предметом судового розгляду.

Відмовляючи в задоволенні вимог про зобов'язання відповідача подати до суду звіт про виконання судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідності до ст.267 КАС України це є правом, а не обов'язком суду, і суд на даний час не вбачає підстав для такого зобов'язання.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності оскаржуваного рішення Красноградського обєднаного УПФУ про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1, однак, вважає постанову Красноградського районного суду Харківської області від 10.11.2017 року по справі № 626/1649/17 а такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, з наступних підстав.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з п. «в» ч.1 ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за віком мають трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Положеннями ст. 62 Закону України „Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1ст.48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до п.п. 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі по тексту Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років.

Із записів трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що з 01.01.1984 року позивач працював трактористом у колгоспі ім. Кірова, з 22.02.1994 року колгосп ім. Кірова реорганізовано у КСП «Колос», з 29.02.2000 року позивач звільнений з членів КСП «Колос» у звязку з його реорганізацією.

З 01.03.2000 року позивач прийнятий на роботу трактористом до СТОВ «Лан» у звязку з реформуванням КСП «Колос» у СТОВ «Лан» на підставі Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектору економіки», з 01.09.2005 року звільнений за угодою сторін.

З 02.09.2005 року по 07.08.2007 року, з 21.03.2012 року по 19.12.2013 року, з 17.02.2014 року по 03.03.2014 року, з 17.02.2014 року по 03.03.2014 року, з 31.03.2014 року по 01.11.2014 року, з 23.03.2015 року по 17.11.2016 року, позивач працював трактористом на ТОВ «Ранок», де працює на даний час з 14.03.2017 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що записами, наявними в трудовій книжці позивача (трудовій книжці колгоспника), підтверджується факт його роботи трактористом у колгоспі ім. Кірова, КСП «Колос», СТОВ «Лан» та ТОВ «Ранок».

Крім того, колегія суддів зазначає, що згідно зі ст. 72 КАС України (в редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції) обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 22.08.2017 року по справі №626/1111/17, яке набрало законної сили 04.09.2017 року, встановлено факт, що має юридичне значення, безпосередньої зайнятості ОСОБА_1, 26.03.1962 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, у період з 01.01.1984 року по 01.09.2005 року трактористом у виробництві сільськогосподарської продукції у колгоспі ім. Кірова, КСП «Колос», СТОВ «Лан», місцезнаходження юридичних осіб : с. Хрестище, Красноградського району, Харківської області (а.с.32-35).

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що рішення комісії при ГУПФУ в Харківській області від 02.08.2017 року, на яке посилається відповідач в оскаржуваному рішенні від 28.08.2017 року № 140, не є підставою для відмови у призначенні пенсії позивачу за п. «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки судовим рішенням, яке набрало законної сили, підтверджено стаж роботи ОСОБА_1 трактористом в період з 01.01.1984 року по 01.09.2005 року.

У відповідності до ч. 1 ст. 14 ЦПК України (в редакції, чинній на час прийняття судом першої інстанції оскаржуваної постанови) судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян, і підлягають виконанню на всій території України.

Між тим, як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення від 28.08.2017 року, відповідачем по справі не було взято до уваги рішення Красноградського районного суду Харківської області від 22.08.2017 року.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що рішенням комісії при ГУПФУ в Харківській області відмовлено у підтвердженні позивачеві пільгового стажу за період з 01.01.1984 року по 01.09.2005 року не у звязку з відсутністю у позивача права на зарахування вказаного періоду до пільгового стажу роботи, а у звязку з відсутністю у комісії повноважень для цього, оскільки, на думку комісії, станом на дату розгляду нею питання про підтвердження пільгового стажу ОСОБА_1 підприємство СТОВ «Лан» не було ліквідовано без правонаступника, в той час як у розумінні п.11 Порядку № 18-1 для підтвердження стажу обовязковим є надання документів, що підтверджують факт припинення підприємства в результаті ліквідації без правонаступника.

Інших підстав для відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1, крім відмови комісії ГУПФУ в Харківській області провести зарахування вищезазначеного періоду роботи до пільгового стажу, відповідачем в оскаржуваному рішенні № 140 від 28.08.2017 року не наведено.

Так, відповідачем не заперечується наявність у позивача загального стажу роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років стажу тракториста-машиніста безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, разом з тим, відповідачем відмовлено ОСОБА_1 у призначенні йому пільгової пенсії у звязку із відсутністю документів про ліквідацію підприємства без визначення правонаступника.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846 (далі по тексту Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 1 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року N 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за N 785/25562 (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

За приписами п.1.7 Порядку № 22-1, у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону.

Разом з тим, про Красноградським обєднаним УПФУ не повідомлено письмово заявника ОСОБА_1 про необхідність надання додаткових документів, що підтверджують його право на пільгову пенсію за віком.

При цьому, колегія суддів зазначає, що у відповідності до розділів ІІІ, ІV Порядку № 22-1, відповідач наділений повноваженнями самостійно отримати необхідні документи, що відповідає принципу належного урядування і направлено на забезпечення органами Пенсійного фонду України реалізації громадянами їх конституційного права на пенсійне забезпечення.

Разом з тим, відповідач до прийняття рішення від 28.08.2017 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1, не вжив заходів щодо зясування тієї обставини, чи є припиненим (ліквідованим) СТОВ «Лан» на дату прийняття оскаржуваного рішення.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено критерії, яким повинні відповідати рішення, дія чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень. Згідно з цими критеріями адміністративний суд при розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень повинен перевірити, зокрема, чи вчинені оскаржувані дії на підставі, у межах повноважень і у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на досліджені докази та встановлені у справі фактичні обставини, колегія суддів приходить до висновку, що Красноградське обєднане УПФУ Харківської області, відмовляючи ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, діяло не на підставі та не у спосіб, що передбачений Законом України «Про пенсійне забезпечення», без дотримання вимог ч.3 ст.2 КАС України, а відтак, рішення відповідача № 140 від 28.08.2017 року підлягає скасуванню.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «ОСОБА_2 проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Однак, судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови не враховано, що відмова у задоволенні позовних вимог про зобовязання Красноградського обєднаного УПФУ призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах, за наявності чинного рішення комісії при ГУПФУ в Харківській області від 02.08.2017 року № 281/11-17 про відмову у підтвердженні пільгового стажу, призведе до повторної відмови позивачеві у призначенні пенсії.

Відповідно до ч.1 ст.45 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку : пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, беручи до уваги встановлену судом апеляційної інстанції наявність підстав для зарахування періоду роботи з 01.01.1984 року по 01.09.2005 року до пільгового стажу, неправомірність дій відповідача щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1, колегія суддів приходить до висновку, що належним та достатнім способом судового захисту права позивача на отримання пенсії у спірних відносинах є зобовязання відповідача призначити пенсію позивачеві з дня, наступного за днем досягнення ним пенсійного віку 27.03.2017 року.

Водночас, у задоволенні позовних вимог про зобовязання відповідача вчинити дії щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 пільгової пенсії за віком з 26.03.2017 року слід відмовити з огляду на їх передчасність, оскільки нарахування та виплата пенсії відбувається тільки після її призначення у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Разом з тим, беручи до уваги, що зобовязання подати звіт є правом, а не обов'язком суду, і колегія суддів на даний час не вбачає підстав для такого зобов'язання, у задоволенні вимог про зобовязання Красноградського обєднаного УПФУ подати звіт про виконання судового рішення слід відмовити.

Згідно з ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Красноградського районного суду Харківської області від 10.11.2017 року по справі № 626/1649/17 підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись ч.4 ст.241, ст.ст.243, 308, п.3 ч.1 ст.311, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст.317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА

Апеляційну скаргу Красноградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області задовольнити частково.

Постанову Красноградського районного суду Харківської області від 10.11.2017р. по справі № 626/1649/17 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до Красноградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення Красноградського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Харківської області №140 від 28.08.2017 року про відмову у призначенні пільгової пенсії за віком ОСОБА_1 на підставі п. «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати Красноградське об'єднане Управління Пенсійного Фонду України Харківської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 27.03.2017 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

В задоволенні вимог про зобов'язання Красноградського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України Харківської області подати звіт про виконання судового рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 30 днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду, крім випадків, встановлених ч.5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя ОСОБА_3
Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5