Справа № 219/11471/17
Суддя: Медінцева Н. М.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/219/1286/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2017 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

судді Медінцевої Н.М.,

при секретареві Волохіній Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бахмуті адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

18.10.2017 р. представник позивача адвокат ОСОБА_2 звернувся до суду в інтересах позивача ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому просить: визнати протиправними дії Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо припинення виплати позивачу призначеної їй пенсії з 01 серпня 2017 року; зобовязати Бахмутське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити виплату пенсії позивачу ОСОБА_1 з 01.08.2017 р. та перерахувати (виплачувати) пенсію позивачу з 01.08.2017 р. на банківський рахунок, який відкритий у Артемівському відділенні АТ «ОСОБА_3 Аваль».

В обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що позивач ОСОБА_1 є пенсіонером за віком. Згідно довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО від 28.11.2014 р. № 6119 ОСОБА_1 змінила місце свого фактичного проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, м. Макіївка, Донецька область на адресу: вул. Ювілейна, 57/36, м. Бахмут, Донецька область. 27.04.2017 р. позивач також зареєструвалася за вказаною адресою, що підтверджується відповідною відміткою в паспорті. З 01.08.2014 р. позивач перебуває на обліку в Бахмутському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області як внутрішньо переміщена особа. При цьому, до 01.08.2017 р. вона належним чином отримувала призначену їй пенсію. Однак, 01.08.2017 р. виплату пенсії їй було призупинено після встановлення факту безпідставної виплати пенсії за відсутності реєстрації в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб, що підтверджується відповіддю відповідача № 11151 від 02.08.2017 р. Діями, що полягають у невиплаті та неперерахуванні пенсії, відповідач грубо порушив охоронювані Конституцією та Законами України права позивача, тим самим позбавивши єдиного джерела для існування. Відсутність пенсійного забезпечення ставить під загрозу його життя, робить неможливим забезпечення його фізіологічних потреб. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними і такими, що порушують його конституційні права, у звязку з чим звернувся до суду з вказаною позовною заявою.

В судове засідання позивач не зявилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Представник позивача ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача. На позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання також не зявився. До суду надійшла заява, в якій відповідач просить розглянути справу без участі представника Управління та відмовити в задоволенні позову на підставі доводів, які викладені в письмових запереченнях.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

07.12.2017 року від начальника Управління до суду надійшли заперечення відповідача, в яких зазначено, що позивач перебуває на обліку в Бахмутському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, як особа, переміщена з тимчасово окупованої території, електронна пенсійна справа якого взята на облік відповідачем, після цього щомісяця пенсія позивачеві виплачувалась кожного місяця. В наданих заперечення зазначено, що пенсія виплачена до 01.08.2017 р., виплата пенсії була призупинена з серпня 2017 року (згідно звірки з даними УПСЗН Бахмутської міської ради та УПСЗН Бахмутського району). Для подальшого поновлення виплати пенсії позивачу необхідно звернутися до відповідача особисто і надати встановлений перелік документів. Просить суд відмовити в задоволенні позову та розглянути справу без участі представника Управління.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Бахмутському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, попередня назва установи - Артемівське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області та управління Пенсійного фонду України в м. Артемівську та Артемівському районі Донецької області, як отримувач пенсії.

Крім того, ОСОБА_1 перебувала на обліку в УПСЗН Бахмутської міської ради як переміщена особа у звязку з проведенням антитерористичної операції відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Зазначене підтверджується довідкою від 28.11.2014 року № НОМЕР_1 про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. Місцем проживання особи вказано: Донецька область, м. Артемівськ (нині м. Бахмут), вул. Ювілейна, 57/36 (а.с. 11).

ОСОБА_1, будучи особою, переміщеною з тимчасово окупованої території, звернулася до відповідача із заявою про витребування пенсійної справи. На виконання цієї заяви, електронна пенсійна справа взята на облік відповідачем, в подальшому пенсія виплачувалася щомісяця, пенсія виплачена до 01.07.2017 року.

ОСОБА_1 з 27 квітня 2017 року, відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить відмітка у паспорті громадянина України (а.с. 9).

Відповідно до заяви Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 02.11.2017 р. № 17326/09, ОСОБА_1 виплату пенсії було призупинено при звірянні даних з УПСЗН з 01.08.2017 р.

На запит суду Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради листом від 07.11.2017 р. № 34053 повідомило, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, перебувала на обліку в Управлінні з 28.11.2014 р., як переміщена особа у звязку з проведенням АТО відповідно до ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» за адресою: м. Бахмут, вул. Ювілейна, 57/36 (згідно Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб 28.04.2016 р. вибула до іншого району).

З доданої до адміністративного позову довідки УПСЗН Бахмутської міської ради № 3741 від 17.10.2017 р. встановлено, що станом на 17.10.2017 р. ОСОБА_1 на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб не перебуває (а.с. 12).

Водночас, листом від 02.08.2017 року № 11151 Бахмутське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повідомило позивача ОСОБА_1 про те, що ним розглянуто її звернення щодо поновлення пенсійної виплати. У вказаному листі зазначено, що для виплати пенсії на загальних підставах особам, місце проживання (реєстрація в паспорті або довідка відповідних органів з місця проживання (реєстрації), в тому числі органів місцевого самоврядування) яких є підконтрольна українській владі територія, в той час як пенсійні справи таких осіб знаходяться на непідконтрольній території, підстави відсутні. Порядком № 509 визначено підстави відмови у видачі довідки внутрішньо переміщеним особам. Рішення керівника структурного підрозділу з питань соціального захисту населення про відмову у взятті на облік внутрішньо переміщеної особи та видачі довідки приймається відповідно до п. 8 Порядку № 509 у редакції постанови КМУ від 08.06.2016 р. № 352. З огляду на викладене, за наявності у особи рішення про відмову у видачі довідки відповідно до Порядку № 509, та за наявності документів, що підтверджують місце проживання на території, яка контролюється українською владою, відповідний територіальний орган Пенсійного фонду України призначає пенсії, переводить пенсійні виплати чи поновлює їх виплату без пенсійної справи за місцем фактичного проживання особи. За таких обставин, через відсутність у особи рішення про відмову у видачі довідки відповідно до Порядку № 509 в поновленні пенсійної виплати ОСОБА_1 відмовлено (а.с. 13).

У судовому засіданні встановлено, що з 01 серпня 2017 року нарахування та виплату позивачеві пенсії припинено.

Суд звертає увагу на те, що статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно з ч. 1 ст.4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_2 України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Відповідно до ч. 3 цієї статті, виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 вказаного Закону передбачено, що він регулює відносини, які виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Статтею 49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною ОСОБА_2 України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Відтак, припинення виплати пенсії можливе лише за умови прийняття пенсійним органом відповідного рішення і лише з підстав визначених статтею 49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відповідачем не надано до суду відомостей щодо прийняття Бахмутським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області рішення про призупинення виплати пенсії позивачу з 01 серпня 2017 року з підстав, визначених ст. 49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

В якості підстави для припинення виплати пенсії позивачу відповідач посилався на інформаційний обмін з органами соціального захисту населення та скасування довідки внутрішньо переміщеної особи, у звязку із не підтвердженням фактичного місця проживання.

Суд зазначає, що рішення УПСЗІІ не є передбаченою законом підставою для припинення виплати пенсії, а постанова КМУ № 365 не є законом, а є підзаконними нормативно-правовими актами, які мають нижчу юридичну силу, що значно звужує встановлене законодавством право на отримання пенсії позивачем, а тому право позивача на отримання пенсії було безпідставно порушено відповідачем. Отже, зазначені відповідачем підстави не є належними для припинення пенсійних виплат в розумінні статті 49 № 1058.

Крім того, слід зазначити, що припинення виплати позивачу пенсії у зв'язку зі скасуванням органами соціального захисту населення довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи суперечить принципам, які закріплені в Конституції України та підставам, наведеним в Законі № 1058-IV.

Так, за висновками, наведеними в рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 07.10.2009 в Україні як соціальній правовій державі людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави (статті 1, 3 Конституції України).

Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв'язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов'язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до яких громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Держава відповідно до конституційних принципів зобов'язана гарантувати право громадянина на одержання призначеної йому пенсії незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія.

Таким чином, зміна пенсіонером місця проживання не може бути підставою для позбавлення його конституційного права на отримання соціального захисту, а саме, отримання пенсії.

Згідно ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення ОСОБА_2 національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» від 20.03.2003 р. № 638-IV, у районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасово обмеження прав і свобод громадян.

Кабінетом Міністрів України 7 листопада 2014 року прийнято постанову «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей» № 595. Цією постановою затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей (далі - Тимчасовий порядок).

Пунктом 8 Тимчасового порядку встановлено, що особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509, пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Як зазначено у запереченнях, з метою забезпечення контролю за дотриманням норм законодавства при взятті на облік та виплаті пенсій внутрішньо переміщеним особам з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції», Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб» змін до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2015 року № 79, які набрали чинності 18 березня 2015 року, призначення та поновлення пенсій особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції, здійснюється тільки після обміну інформацією з Єдиною інформаційною базою даних про взятих на облік осіб, між органами соціального захисту населення та управліннями Пенсійного фонду.

Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509 затверджено Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (далі Постанова № 509). Цей Порядок регулює механізм видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Водночас, отримання такої довідки є правом особи.

Тобто, реєстрація позивача ОСОБА_1 на підконтрольній органам державної влади України території України не може створювати додаткових вимог для отримання пенсії за місцем реєстрації для особи, яка раніше була зареєстрована на непідконтрольній території України.

Таким чином, суд не бере до уваги посилання відповідача на таку підставу для припинення виплати пенсії як відсутність у особи рішення про відмову у видачі довідки відповідно до Порядку № 509, як на порушення умов для отримання соціальних виплат відповідно до Закону № 1706-VII.

Водночас суд зауважує, що згідно з п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення. При цьому повноваженнями приймати закони наділена лише Верховна ОСОБА_2 України (ст.91 Конституції України). Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (ч. 2 ст. 8 Конституції України).

Конституційне поняття «закон України» не підлягає розширеному тлумаченню, це нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною ОСОБА_2 України в межах повноважень. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною ОСОБА_2 України шляхом прийняття закону про внесення змін. Водночас, нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть змінювати в бік звуження права громадян, які встановлено законами.

Припинення виплати пенсії на підставі положень постанов Кабінету Міністрів України без вирішення цього питання шляхом прийняття відповідного рішення територіальними органами Пенсійного фонду не сумісне з дотриманням вимог чинного Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Особливу увагу слід звернути на те, що у преамбулі до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» зазначено, що зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Відповідачем не надано рішення Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 серпня 2017 року з підстав, передбачених ст.49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Вимога відповідача про надання рішення керівника структурного підрозділу з питань соціального захисту населення про відмову у взятті на облік внутрішньо переміщеної особи за наявності реєстрації місця проживання позивача у встановленому Законом порядку не відповідає жодним положенням пенсійного законодавства України.

Водночас, згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Крім того, судом встановлено право позивача на отримання пенсії саме у Бахмутському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії з 01 серпня 2017 року та зобовязання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 призначену їй пенсію з 01 серпня 2017 року є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Так, щодо вимог позивача про поновлення виплати пенсії позивачу ОСОБА_1 з 01.08.2017 р. та перерахування (виплату) пенсії позивачу з 01.08.2017 р. на банківський рахунок, який відкритий у Артемівському відділенні АТ «ОСОБА_3 Аваль», суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі, за зазначеним в заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» (із змінами від 22.03.2017 р.), виплата (продовження виплати) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення (далі - соціальні виплати), що призначені зазначеним особам, здійснюється виключно через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України; призначені починаючи з 1 травня 2016 р. внутрішньо переміщеним особам соціальні виплати, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообовязкового державного соціального страхування, виплачуються через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України; починаючи з 1 липня 2016 р. виплата соціальних виплат за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообовязкового державного соціального страхування, що призначені внутрішньо переміщеним особам, здійснюється через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України.

За таких обставин, суд вважає, що порядок виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам через установи «Ощадбанку» визначений відповідно до законодавства.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивачем при поданні до суду адміністративного позову судовий збір не сплачувався, а ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 жовтня 2017 року йому відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення по справі, суд не стягує з відповідача судові витрати, оскільки позивачем вони фактично не понесені (не надано документального підтвердження понесених ним судових витрат).

Керуючись ст.ст. 2, 7-12, 41, 71, 86, 160, 161, 162, 167, 256, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року з наступними змінами, суд

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 до Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії з 01 серпня 2017 року.

Зобовязати Бахмутське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, призначену їй пенсію з 01 серпня 2017 року.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги,якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Н. М. Медінцева