Справа № 402/936/17(2-а/402/33/17)
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 грудня 2017 рокусправа № 402/936/17(2-а/402/33/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Чумака С. Ю.,

судді: Шальєвої В.А. Юрко І.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Благовіщенського обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області на постанову Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 24 жовтня 2017 року у справі № 402/936/17 (2-а/402/33/17) за позовом ОСОБА_1 до Благовіщенського обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання дій неправомірними та зобовязання призначити пенсію на пільгових умовах,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому з урахування змінених позовних вимог просив: (а.с. 38-44) визнати дії відповідача неправомірними і зобовязати його призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах із зарахуванням до спеціального трудового стажу виконання ним робіт на Державному підприємстві «Шахта імені ОСОБА_2» з червня по листопад 2014 року, по ПАТ «Шахта імені ОСОБА_3» за березень 2015 року та з червня 2016 року по січень 2017 року (всього такий період становить 1 рік і 3 місяці), і здійснити перерахунок пенсії відповідно до довідки, виданої 28.11.2014 року на Державному підприємстві «Шахта імені ОСОБА_2» за період з серпня 1991 року по липень 1996 року, з дня звернення до відповідача.

Постановою Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 24 жовтня 2017 року адміністративний позов задоволений.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, відмовивши у задоволенні позовних вимог.

Сторони в судове засідання не зявились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Колегія суддів розглянула справу відповідно до вимог ст. 197 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила такі обставини.

ОСОБА_1 народився 28 листопада 1966 року.

Відповідно до записів трудової книжки позивач працював: (а.с. 14-15)

- період роботи на Державному підприємстві «Шахта імені ОСОБА_2» з серпня 1991 року по липень 1996 року та з червня по листопад 2014 року;

- період роботи за березень та з червня 2016 року по січень 2017 року ПАТ «Шахта імені ОСОБА_3».

17.02.2017 року позивач, мешканець м. Донецьк Донецької області взятий на облік як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції в село Данилова Балка вул. Рибіцького, 32 Благовіщенського району Кіровоградської області. (а.с. 10)

12.04.2017 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача про призначення йому пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням комісії з призначення пенсії від 20.04.2017 року № 51 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з тих підставі, що довідку про заробітну плату за 60 місяців з серпня 1991 року по липень 1996 року перевірити не має можливості в звязку із проведенням АТО і в звязку з тим, що м. Донецьк, де знаходиться підприємство та первинні документи розташоване на території тимчасово непідконтрольній українській владі, використати її для розрахунку пенсії не можливо.

До пільгового стажу роботи відповідачем ОСОБА_1 не зараховані такі періоди:

- робота на ДП «Шахта імені ОСОБА_2» з червня по листопад 2014 року, у ПАТ «Шахта імені ОСОБА_3» за березень та з червня 2016 року по січень 2017 року. Всього період становить 1 рік 3 місяці. Дані періоди були не зараховані, тому що на підприємстві не сплатили страхові внески страхові внески до ПФУ та дані періоди як в загальний так і в пільговий стаж не увійшли;

- робота на ДП «Шахта імені ОСОБА_2» з серпня 1991 року по липень 1996 року відповідач також не зарахував, оскільки перевірити дані немає можливості у звязку з проведенням АТО і в звязку з тим, що м. Донецьк, де знаходиться підприємство та первинні документи розташовані на території тимчасово непідконтрольній українській владі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду.

При вирішенні справи колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 20 Порядку № 637 встановлено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, колегія суддів зазначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. І лише у разі її відсутності, або відсутності в ній відповідних записів, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, зокрема, уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Окрім належним чином здійснених записів у трудовій книжці, періоди роботи у шахтах підтверджується наявними у матеріалах справи копіями довідок, а саме: № 332 та № 334 від 28.11.2014 року про пільговий стаж роботи на «Шахті імені ОСОБА_2» (а.с. 31-34) та №19 від 22.04.2016 року (а.с. 20, 21), періоди роботи у ПАТ «Шахта імені ОСОБА_3» копією довідки від 09.12.2016 року № 753 г/к (а.с. 19).

Крім того, відповідно до пункту 9-4 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», де проводилась антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента № 405/2014 від 14.04.2014 «Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», звільняються від виконання своїх обовязків, визначених частиною 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», на період з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Зокрема, пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» передбачено, що платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Колегія суддів вважає, що звільнення підприємств, на яких працював позивач, від зазначених обовязків, дає підстави для зарахування позивачу відповідного періоду роботи до страхового стажу без наявності факту сплати цими підприємствами єдиного соціального внеску.

Посилання апелянта на те, що наведені довідки не можуть бути враховані при призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах, оскільки видані підприємствами, розташованими на території проведення АТО, судова колегія вважає безпідставними з огляду на таке.

Зі змісту преамбули Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (далі Закон) вбачаться, що Україна згідно з Конституцією України є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1049 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв'язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншим міжнародно-правовим актам є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Основою гуманітарної, соціальної та економічної політики держави Україна стосовно населення тимчасово окупованої території України є захист і повноцінна реалізація національно-культурних, соціальних та політичних прав громадян України, у тому числі корінних народів та національних меншин.

Тобто, одним з основних напрямків політики держави України стосовно населення тимчасово окупованої території України є захист та повноцінна реалізація, зокрема, соціальних прав громадян України.

Положеннями ч. ч. 1-3 ст. 9 вказаного Закону визначено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції і законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Тобто, будь-які акти (рішення, документи), видані органами та/або особами, які створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, є недійсними і не створюють правових наслідків.

Як вбачається з матеріалів справи та було правильно встановлено судом першої інстанції, вказані довідки видані юридичними особами, зареєстрованими у м. Авдіївка та м. Донецьку Донецької області, тобто у зоні проведення Антитерористичної операції.

Водночас, відповідачем не було враховано, що інформація, яка міститься у вказаних довідках, випливає зі змісту документів, які були складені до початку проведення АТО. При цьому доказів щодо їх недостовірності апелянтом як суб'єктом владних повноважень, не надано.

Посилання апелянта на неможливість проведення перевірки на вказаних підприємствах, а відповідно і неможливість перевірити достовірність зазначених в них даних, колегією суддів відхиляються, оскільки особа не може нести відповідальність за неспроможність держави захистити його права на непідконтрольних територіях. Така перевірка може бути проведена після звільнення цих територій і відновлення на них конституційного ладу України. До того часу органи влади України повинні приймати такі довідки, які оформлені відповідно до законодавства України. Позивач виконав усі дії, які від нього вимагає законодавство України про пенсійне забезпечення, зловживання ним своїми правами судом не встановлено, як не доведено і відповідачем подання ним недостовірних відомостей.

З урахуванням наведеного судова колегія вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, з яким погоджується судова колегія, що відмова в зарахуванні до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за період роботи на ДП «Шахта імені ОСОБА_2» з серпня 1991 року по липень 1996 року, та з червня по листопад 2014 року, а також ПАТ «Шахта імені ОСОБА_3» за березень та з червня 2016 року по січень 2017 року є протиправним.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, та вважає, що постанова суду першої інстанції винесена законно та обґрунтовано, апеляційна скарга позивача, не ґрунтується на законі та не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції має бути залишена без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Благовіщенського обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області залишити без задоволення.

Постанову Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 24 жовтня 2017 року у справі № 402/936/17 (2-а/402/33/17) залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції, прийнята в порядку письмового провадження, набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: В.А. Шальєва

Суддя: І.В. Юрко