Справа № 677/1482/17
Суддя: Боголюбова Л. М.
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/1482/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.11.2017 м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області

в складі : головуючої - судді Боголюбової Л.М.,

за участі секретаря Кондратюк О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Красилові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Старокостянтинівського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької бласті про зобов»язання перерахунку пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

в обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що його

Постановою Верховної Ради України від 22 жовтня 2016 року №1600-VIII звільнено з посади судді Красилівського районного суду у звязку з поданням заяви про відставку.

Наказом виконуючого обовязки голови Красилівського районного суду від 03.10.2016 №85/к його відраховано зі штату суду. З 04 жовтня 2016 року йому призначено щомісячне довічне грошове утримання.

Для призначення грошового утримання ним до Старокостянтинівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області було надано трудову книжку, військовий квиток, диплом про вищу освіту, довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Відповідно до п.4 «Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України» затвердженого постановою Пенсійного фонду України № 3-2 від 25.01.2008 року «Орган, що призначає щомісячне довічне утримання, не пізніше 10 днів після винесення рішення інформує особу про призначення щомісячного довічного утримання із зазначенням його розміру або про відмову в призначенні щомісячного довічного утримання із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.»

Старокостянтинівське обєднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області до даного часу (на момент подання адміністративного позову) вимог п. 4 Порядку не виконало і не надіслало йому відповідне повідомлення.

З відповіді Старокостянтинівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області від 27.09.2017 року йому стало відомо про те, що станом на 04.10.2016 розмір його довічного утримання становить 23392,00 грн. (до виплати так в довідці №27/К-4), а відсоток від грошового забезпечення визначено в розмірі 86%.

З таким визначенням відсотку від грошового забезпечення в розмірі 86% та встановлення розміру довічного утримання в сумі 23392,00 грн. не згідний, просить зобовязати Старокостянтинівське обєднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області здійснити з 04.10.2016 року перерахунок призначеного йому основного щомісячного довічного грошового утримання з розрахунку 90 відсотків від грошового утримання працюючого судді та виплатити йому різницю між виплаченим та перерахованим розміром щомісячного довічного грошового утримання.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України подати звіт про виконання судового рішення, а також повернути сплочений судовий збір.

В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному об»ємі.

Представник відповідача в судове засідання подав заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги не визнала, надавши письмові заперечення.

Дослідивши матеріали справи, суд находить позов підлягаючим частковому задоволенню на підставі слідуючого.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 перебуває на обліку в Старокостянтинівському об»єднаному управлінні Пенсійного фонду України Хмельницької області та отримує довічне грошове утримання судді у відставці.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Згідно ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частинами 1, 2 ст.71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Статтею 43 Закону України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року № 2862-XII (чинного на момент призначення позивача на посаду судді) було передбачено, що кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов'язків за власним бажанням або у зв'язку з закінченням строку повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 43 Закону № 2862-XII, в редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус суддів"» від 24 лютого 1994 року № 4015-XII, чинної до 31 липня 2010 року, до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

30 липня 2010 року набув чинності Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI, відповідно до частини 1 статті 131 якого було передбачено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України;

2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

При цьому, пунктом 11 Перехідних положень вищевказаного Закону було передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Крім того пунктом 3.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року

№ 685 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання судді» передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менше 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Таким чином, до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 має бути зараховано календарний період проходження строкової військової служби, а саме з 17.05.1978 року по 20.06.1980року, а також робота на посаді слідчого прокуратури з 01 жовтня 1985 року по 05 жовтня 1992 року.

Крім того, в статті 141 Закону № 2453 до внесення змін Законом № 213, тобто у редакції Закону № 192, закріплювалося, що «щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання» (абзац перший частини третьої), та встановлювалося, що «у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді » (абзац другий частини третьої).

Рішенням Конституційного суду України від 08 червня 2016 року № 4-рп/2016 у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої, абзаців першого, другого, четвертого, шостого частини п'ятої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та положень пункту 5 розділу III «;Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (справа про щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення:

- частини третьої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року

№ 2453-VI у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII;

- абзаців першого, другого, третього, четвертого та першого, другого речень абзацу шостого частини п'ятої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI у редакціях Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VIII;

- пункту 5 розділу III «;Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII в частині скасування з 01 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

При цьому, керуючись частиною другою статті 70 Закону України «Про Конституційний Суд України», Конституційний Суд України вказав такий порядок виконання цього рішення:

- частина третя статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року

№ 2453-VI у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Натомість застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII, тобто у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання».

Таким чином, оскільки стаж роботи позивача на посаді судді, що дає право на відставку і отримання щомісячного грошового утримання, з урахуванням календарного періоду проходження строкової військової служби складає 26 років 29 днів, то враховуючи положення частини 3 статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, щомісячне довічне утримання позивача має становити 90 відсотків заробітної плати судді.

Крім того частиною першою статті 1 Закону № 108/95-ВР «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно зі статтею 41 Закону України № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

З 17 травня 1978 року по 20 червня 1980 року ОСОБА_1 проходив строкову військову службу, з 01 вересня 1981 року по 01 липня 1985 року стаціонарно навчався в Харківському юридичному інституті, з 01 жовтня 1985 року по 05 жовтня 1992 року працював слідчим прокуратури Старосинявського району Хмельницької області, з 06 жовтня 1992 року по 03 жовтня 2016 року працював суддею Красилівського районного суду Хмельницької області.

До набрання чинності Законом №2453-VІ зазначені правовідносини регулювались Законом України від 15 грудня 1992 року № 2862-ХІІ «Про статус суддів» (далі - Закон № 2862-ХІІ).

Відповідно до абз.2 ч.4 ст.43 Закону України «Про статус суддів» ( в редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус суддів» від 24 лютого 1994 року, який був чинний на момент призначення ОСОБА_1 на посаду судді, до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, зараховується також час роботи на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно листа відповідача № 27/К-4 від 27.09.2017 року в стаж роботи, яка дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці зараховано лише 23 роки 11 місяців 29 днів - стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді Красилівського районного суду та призначено щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 86 % від заробітної плати.

Проте до стажу роботи, який дає право на відставку судді, безпідставно не було враховано строку проходження військової служби з 17.05.1978 року по 20.06.1980 року, строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі з 01.09.1981 року по 01.07.1985 року, роботу на посаді слідчого прокуратури з 01.10.1985 року по 05.10.1992 року.

Таким чином, на день звернення за призначенням щомісячного довічного грошового утримання в ОСОБА_1 є понад 25 років стажу судді , який дає право на призначення грошового утримання у розмірі 90% від заробітної плати судді.

Відповідно до ч.3 ст.141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 10.07.2010 року № 2453 щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Отже, відповідач, не зважаючи на надані йому документи і вимоги Законів безпідставно не зарахував до стажу ОСОБА_1 строк проходження військової служби з 17.05.1978 року по 20.06.1980 року, внаслідок чого допустився помилки у визначенні відсотку його щомісячного довічного грошового утримання .

Виходячи з наведеного розмір щомісячного грошового довічного утримання ОСОБА_1 з 04.10.2016 мав би становити 24 480.00 грн.(27200 грн. х 90% = 24 480.00 грн.).

Конституційний суд в рішенні від 08.06.2016 (справа 1-8-2016) зазначив, що він уже розглядав питання про недопустимість визначення в законі максимального розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, зокрема у рішеннях від 18 червня 2007 року №4-рп/2007. від 3 червня 2013 року №3-рп/2013. а також визнавав неконституційними положення законів України щодо зниження розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, позбавлення суддів можливості подальшого перерахунку розміру такого утримання; припинення виплати щомісячного довічного грошового утримання на період роботи суддів у відставці на певних посадах, а також встановлення максимального розміру щомісячного довічного грошового утримання (пункт 2 резолютивної частини Рішення від 3 червня 2013 року №3-рп/2013), а тому вказав такий порядок виконання цього рішення, а саме «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до частини 1 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню виходячи із строків позовної давності передбачених ст. 99 КАС України для зверненя до суду. Також підлягає стягненю з відповідача сплачений позивачем судовий збір в сумі 640 грн.

Суд не находить необхідним зобов»язувати відповідача надавати звіт про виконаня винесеного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 9,11,70,71, 99,158- 163 КАС України, Закону України «Про судоустрій та статус суддів», Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд-

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Старокостянтинівського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької бласті про зобов»язання перерахунку пенсії задовольнити частково.

Зобовязати Старокостянтинівське обєднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області здійснити з 16.05.2017 року перерахунок призначеного ОСОБА_1 основного щомісячного довічного грошового утримання з розрахунку 90 відсотків від грошового утримання працюючого судді та виплатити йому різницю між виплаченим та перерахованим розміром щомісячного довічного грошового утримання за вказаний період.

Стягнути з Старокостянтинівське обєднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в розмірі 640 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького адміністративного апеляційного суду протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_2