Справа № 754/10728/17
Суддя: Таран Н. Г.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/758/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 грудня 2017 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Таран Н.Г., розглянувшиу скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про визнання протиправними дій щодо відмови в перерахунку пенсії та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про визнання протиправними дій щодо відмови в перерахунку пенсії та зобов'язання вчинити певні дії.

У вказаному позові ОСОБА_1 просить: визнати протиправним дії та рішення Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у зв'язку з відмовою в проведенні перерахунку пенсії. Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок пенсії у відповідності до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ (в редакції від 01.04.2014 року) з 17 листопада 2009 року у розмірі 80% заробітної плати з урахуванням сум, зазначених у довідці № 100-10163 від 13.06.2017 року, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, компенсації за невикористані основну та додаткові відпустки, премії та інших виплат. Зобов'язати Лівобережне об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести виплату пенсії у відповідності до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ (в редакції від 01.04.2014) з 17.11.2009 року у розмірі 80% заробітної плати з урахуванням сум, зазначених у довідці № 100-10163 від 13.06.2017 року, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, компенсації за невикористані основну та додаткові відпустки, премії (у тому числі до державних, професійних свят та ювілейних дат) та інших виплат.

Вказані позовні вимоги позивач мотивує тим, що вона з 17.11.2009 року набула право на пенсію державного службовця та з цього часу перебуває на обліку в Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Києва, як отримувач пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу», (в редакції на час призначення пенсії).

30.06.2017 року позивач звернулась до відповідача (вх. № 695) про перерахунок пенсії у розмірі 80% заробітної плати з урахуванням інших додаткових виплат, які були здійснені на користь позивача до моменту виходу на пенсію, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, компенсації за невикористані основну та додаткові відпустки, премій та інших виплат.

Проте листом за № 11059/09 від 19.07.2017 року Управлінням позивачу було повідомлено про відмову в проведенні вищезазначеного перерахунку пенсії.

Таку відмову позивач вважає незаконною посилаючись на те, що відповідно до статті 33 Закону України «Про державну службу» (чинного на 20.09.2010 року) заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

При цьому позивач посилається на те, що частиною першою статті 37 цього Закону (в редакції яка діяла на час призначення пенсії передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а згідно зі ст. 2 Закону України «Про оплату праці» структура заробітної плати складається з основної, додаткової та Інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Це на думку позивача надає підстави для висновку, що суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, компенсації за невикористані основну та додаткові відпустки в органах державної влади входять до системи оплати праці державного службовця.

Також позивач посилається на те, що відповідно до ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції на 20.09.2010 року) встановлено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу)

Крім того, стаття ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховується в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне врахування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

З урахуванням того, що на суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, грошових компенсацій у разі невикористаних щорічних (основної та додаткових) відпусток нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та вказані суми виплат є складовими заробітної плати, вони підлягають зарахуванню для визначення заробітку при призначенні пенсії.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 19.08.2017 року у вищевказаній справі відкрите скорочене провадження.

Стороною відповідача надано суду заперечення, в яких вказувалось на те, що дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві відповідають чинному законодавству у зв'язку з чим заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України скорочене провадження застосовується у адміністративних справах про оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Згідно п. 4. ч. 1 ст. 183-2 КАС суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.

Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково зважаючи на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Відповідно до ч. 2 ст. 37 Закон України «Про державну службу» (в редакції, чинній на момент призначення пенсії), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Таким чином, призначення державному службовцю пенсії та її перерахунок здійснюється з сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно положень ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

З наведених положень вбачається, що матеріальна допомога, індексація заробітної плати та премії входять до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 цього Закону, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Разом з тим, стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 20 лютого 2012 року, 14, 28 травня та 06 листопада 2013 року, від 03 червня 2014 року (№№ 21-430а11, 21-97а13, 21-125а13, 21-350а13, 21-134а14).

Зокрема, у постанові від 03 червня 2014 року (справа № 21-134а14), Верховний Суд України звернув увагу, що перевага у таких випадках має надаватись не положенням законів України «Про державну службу» та «Про оплату праці», які щодо спірних відносин є загальними, а спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного суду України.

Таким чином, аналізуючи положення статті 37 Закону України «Про державну службу», статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд дійшов до висновку, що суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема матеріальна допомога на оздоровлення та допомога на вирішення соціально-побутових питань, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач з 17.11.2009 року набула право на пенсію державного службовця та з цього часу перебуває на обліку в Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Києва.

При розрахунку позивачу розміру пенсії не було включено у розрахунок заробітку для обчислення пенсії: матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, компенсації за невикористані основну та додаткові відпустки, премії та інших виплат.

30.06.2017 року позивач звернулась до відповідача з проханням провести перерахунок пенсії у розмірі 80% заробітної плати з урахуванням інших додаткових виплат, які були здійснені на користь позивача до моменту виходу на пенсію, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, компенсації за невикористані основну та додаткові відпустки, премій та інших виплат.

Проте, листом від 19.07.2017 року за вих. № 311059/09 відповідачем було відмовлено у проведенні перерахунку пенсії, відповідно до Закону України «Про державну службу», оскільки, відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIIІ з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, відповідно до Закону України «Про державну службу».

Однак, вказані доводи відповідача про необхідність застосування до спірних правовідносин п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», яким передбачено, що в разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу», є необґрунтованими і безпідставними, оскільки положення зазначеної правової норми поширюються виключно на правовідносини щодо призначення пенсії та в разі зміни посадових окладів, а не у випадку, коли здійснюється перерахунок, у зв'язку з неправильним визначенням розміру пенсії при первинному її призначенні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що неврахування при обчисленні пенсії позивача інших виплат, з яких сплачено страхові внески, призвело до неправильного розрахунку і нарахування позивачу пенсії, а відтак такі дії відповідача є протиправними, у зв'язку з чим необхідно зобов'язати відповідача провести відповідний перерахунок та виплату пенсії позивача.

Відповідно до частини 4 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перерахунок призначеної пенсії, зокрема, у разі виникнення права на підвищення пенсії провадиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Таким чином, приймаючи до уваги дату звернення позивача до пенсійного орану, а саме - 30.06.2017 року, та, враховуючи положення статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд приходить до висновку, що перерахунок пенсії позивача повинен бути здійснений з врахуванням дати подачі нею відповідної заяви - з 01 липня 2017 року.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимога та вважає за необхідне зобов'язати відповідача провести відповідний перерахунок та виплату пенсії позивача з урахуванням інших виплат, а саме: з 01 липня 2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 19, 46 Конституції України, Законом України «Про державну службу», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 1, 2, 5, 11, 71, 72, 122, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про визнання неправомірними дій щодо відмови в перерахунку пенсії держслужбовця та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії державного службовця без урахування матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, компенсації за невикористані основну та додаткові відпустки, премії та інших виплат.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 у розмірі 80% від заробітної плати, з урахуванням сум, зазначених у довідці №100-10163 від 13.06.2017 року, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в тому числі, сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, компенсації за невикористані основну та додаткові відпустки, премії та інших виплат, з 01 липня 2017 року.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 80% від заробітної плати, з урахуванням сум, зазначених у довідці №100-10163 від 13.06.2017 року, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в тому числі, сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, компенсації за невикористані основну та додаткові відпустки, премії та інших виплат, з 01 липня 2017 року, з урахуванням проведених виплат.

У задоволенні решти позову - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання через Деснянський районний суд м. Києва в десятиденний строк, з дня отримання її копії, апеляційної скарги.

Суддя: Н.Г. Таран