Справа № 428/11903/17
Суддя: Юзефович І. О.
Дата ухвалення: 2017-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/428/510/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017р. Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

судді Юзефовича І.О.

при секретарі Продченко О.А.

розглянувши в порядку спрощеного (письмового) провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення , оформлене у вигляді розпорядження , зобовязання поновити нарахування допомоги при народженні дитини та виплату державної допомоги при народженні дитини,

встановив:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення , оформлене у вигляді розпорядження , зобовязання поновити нарахування допомоги при народженні дитини та виплату державної допомоги при народженні дитини., мотивуючи вимоги тим , що у 2013р. перебуваючи у зареєстрованому шлюбі позивач ОСОБА_2 народила сина ОСОБА_3, 29.10.2013р.н., після народження якого позивач ОСОБА_2 отримувала соціальну допомогу при народженні дитини за місцем свого мешкання у ІНФОРМАЦІЯ_1 до липня 2014р.. У серпні 2014р. припинення виплати вищевказаної допомоги відбулось у звязку з проведенням АТО на території Луганської області. 30.05.2016р. позивач ОСОБА_2 перемістилась до м. Сєвєродонецьк Луганської області, де отримала довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, та 01.08.2016р. звернулась до відповідача з заявою про поновлення виплати допомоги при народженні дитини. 10.05.2017р. позивачу ОСОБА_2 було видано нову довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи у звязку з обмеженим строком дії попередньої довідки, та 13.05.2017р. повторно звернулась до відповідача з заявою про поновлення виплати соціальної допомоги. Крім того, позивач ОСОБА_2 надала відповідачу пояснення щодо її місцезнаходження в період з 01.08.2016р. по квітень 2017р.. Однак, розпорядженням від 25.05.2017р. відповідачем не було поновлено виплату допомоги при народженні дитини згідно п.13 абз. 33 ПКМУ №1751 від 27.12.2011р.. Позивач ОСОБА_2 вважає, що своїми діями відповідач фактично порушив права її неповнолітнього сина на належне матеріальне забезпечення. Тому, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся з адміністративним позовом до суду і просить суд подовжити ОСОБА_2 строк на звернення до ОСОБА_4 СМР з питання поновлення з 01.08.2014р. допомоги при народженні дитини та зобовязати поновити виплату з 01.08.2014р.; визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_4 СМР, оформлене у вигляді розпорядження від 25.05.2015р.; зобовязати ОСОБА_4 СМР поновити нарахування допомоги при народженні дитини з 01.08.2014р. та виплатити такі нарахування ОСОБА_2.

Відповідно до п.5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Враховуючи те, що дана справа розглядається в порядку письмового провадження, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 29.10.2013р.народила сина ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-ЕД №295371, виданим 08.11.2013р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Перевальського районного управління юстиції у Луганській області. 10.05.2017р. ОСОБА_2 разом з сином ОСОБА_3, 29.10.2013р.н.,були взяті на облік внутрішньо переміщених осіб за фактичним місцем перебування за адресою: м. Сєвєродонецьк Луганської обл., вул. ш. Будівельників, 21/140, що підтверджується довідками № та №. 01.08.2016р. ОСОБА_2 звернулась до ОСОБА_4 СМР з заявою про призначення державної допомоги при народженні дитини. Розпорядженням від 03.10.2016р. ОСОБА_4 СМР не призначило ОСОБА_2 виплату допомоги згідно акту та рішення комісії. 13.05.2017р. ОСОБА_2 повторно звернулась до ОСОБА_4 з заявою про призначення державної допомоги при народженні дитини з липня 2014р.. Витягом з протоколу №42 засідання міської комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 23.05.2017р., вирішено ОСОБА_2 призначити соціальні виплати. Відповідно д окопії довідки про неотримання допомоги від 24.05.2017р., ОСОБА_2 не перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації, допомоги не отримувала. Розпорядженням від 25.05.2017р. ОСОБА_4 СМР не призначило ОСОБА_2 виплату допомоги згідно п. 13 абз. 33 ПКМУ №1751 від 27.12.2001р.. Аналогічні відомості викладені у повідомленні ОСОБА_4 №7303/08 від 01.09.2017р..

Таким чином, судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 народила сина та отримувала виплати допомоги при народженні дитини по липень 2014р. включно. Також, судом встановлено, що позивач 01.08.2016р. та 13.05.2017р. фактично звернулася до УПСЗН Сєвєродонецької міської ради з заявою про поновлення виплат допомоги при народженні дитини, однак згідно розпорядження УПСЗН Сєвєродонецької міської ради від 25.05.2017р. вирішено ОСОБА_2 допомогу при народженні дитини не поновлювати на підставі п.13 абз. 33 ПКМУ №1751 від 27.12.2001р..

Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Стаття 46 Конституції України проголошує, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» громадяни України, в сім'ях, яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Стаття 10 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» зазначає, що допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною. Одноразова допомога, призначена опікуну, вважається власністю дитини.

Відповідно до ч.ч. 7, 9 ст.11 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини. Виплата допомоги при народженні дитини припиняється у разі: позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав; тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання; припинення опіки або звільнення опікуна від його повноважень щодо конкретної дитини; нецільового використання коштів і незабезпечення отримувачем допомоги належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини.

Пункт 13 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27.12.2001 року (далі - Порядок), містить більш вичерпний перелік підстав припинення виплати допомоги при народженні дитини.

Відповідач у своїх запереченнях, в обґрунтування правомірності відмови у поновленні виплати допомоги при народженні дитини, посилається п. 13 Порядку, згідно до абз. 33 якого виплата допомоги поновлюється у випадках, передбачених абзацами двадцятим - двадцять сьомим, двадцять дев'ятим і тридцятим цього пункту, у разі, коли особа, що фактично здійснює догляд за дитиною, звернулася протягом дванадцяти місяців після припинення виплати допомоги до органу, що призначив допомогу, з письмовою заявою.

Однак, суд не може погодитися з діями відповідача ОСОБА_4 Сєвєродонецької міської ради Луганської області, оскільки, з аналізу п. 13 Порядку вбачаються підстави припинення виплати допомоги при народженні дитини з підстав невиконання батьківських обов'язків, відмови від дитини, передання її на виховання до інтернату чи інших закладів, тощо. Відповідно, абз. 33 пункту 13 Порядку, на який посилається відповідач у оскаржуваному розпорядженні, передбачає поновлення виплати допомоги, яка була зупинена з зазначених підстав.

Крім того, слід зазначити, що абз. 1 п. 55 розділу "Виплата державної допомоги сім'ям з дітьми" Порядку передбачає, що допомога, яка не отримана вчасно внаслідок невиконання її отримувачами умов, визначених цим Порядком, виплачується за минулий час з моменту призначення, але не більш як за шість місяців з місяця звернення за її одержанням, крім випадків, визначених у абзаці десятому пункту 35 цього Порядку.

Абзацом 2 вказаного пункту передбачено, що призначені, але своєчасно не одержані суми державної допомоги сім'ям з дітьми з вини органу, що призначає або виплачує зазначену допомогу, виплачуються протягом будь-якого часу без обмежень.

Також, згідно п.8 Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ , здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької і Луганської областей , затв. ПКМУ № 595 від 07.11.2014р. ( з наступними змінами) , особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затв. ПКМУ від 01.10.2014р. № 509, пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів ( установ), які здійснюють такі виплати протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Суд вважає, що вини одержувача ОСОБА_2 у припиненні виплати допомоги та не отриманні допомоги при народженні дитини вчасно не має. Також, судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 виховує дитину та виконує батьківські обов'язки, обмежень в часі щодо поновлення виплати допомоги при народженні дитини, припиненої не з вини одержувача ОСОБА_2, в Законі України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» , Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми та Тимчасовому порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької і Луганської областей не передбачено.

Крім того, суд вважає, що позивач ОСОБА_2 та її дитина як громадяни України мають право на соціальний захист від держави, а соціальний захист - це комплекс організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на захист добробуту кожного члена суспільства. Забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, держава зобов'язується забезпечити дитині захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. Позивач ОСОБА_2, в сім'ї якої виховуються та проживає неповнолітня дитина, має право на державну допомогу, яка надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною.

Враховуючи зазначене, обмежень в часі для звернення за поновленням виплати допомоги при народженні дитини не має, а тому суд вважає, що слід позивачеві ОСОБА_2 виплату допомоги при народженні дитини поновити, а позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідно до ч. 1ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2,9,10,21,73-77,139,229, 241-246, 262-263, 292-293, 295, 297 КАС України, суддя -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення , оформлене у вигляді розпорядження , зобовязання поновити нарахування допомоги при народженні дитини та виплату державної допомоги при народженні дитини, задовольнити.

Подовжити ОСОБА_2 строк на звернення до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області з питання поновлення з 01.08.2014р. допомоги при народженні дитини та зобовязання поновити виплату з 01.08.2014р. державної допомоги при народженні дитини ОСОБА_3, 29.10.2013р.н..

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області, оформлене у вигляді розпорядження від 25.05.2017р. щодо відмови ОСОБА_2 у поновленні виплати допомоги при народженні дитини.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області поновити ОСОБА_6 нарахування допомоги при народженні дитини - ОСОБА_3, 29.10.2013р.н., з 01.08.2014р. та виплатити такі нарахування ОСОБА_6, 08.03.1981р.н., паспорт серія ЕМ №228994, виданий Перевальським РВУМВС України в Луганській області 10.06.1999р., яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судові витрати у вигляді судового збору в сумі 640грн. стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Луганської області на користь ОСОБА_6.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Донецького апеляційного адміністративного суду Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частиною другою статті 299 КАС України.

Суддя