Справа № 727/5646/17
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2017-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 727/5646/17

Головуючий у 1-й інстанції: Чебан В.М.

Суддя-доповідач: Залімський І. Г.

19 грудня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Смілянця Е. С. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління патрульної поліції у м.Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 жовтня 2017 року, ухвалену 30 жовтня 2017 року, повний текст якої виготовлено 27 листопада 2017 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №2 батальйону управління патрульної поліції в м.Чернівці лейтенанта поліції Мельника Віталія Олександровича, третя особа - управління патрульної поліції у м.Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці із позовом до інспектора роти №2 батальйону управління патрульної поліції в м.Чернівці лейтенанта поліції Мельника Віталія Олександровича, третя особа - управління патрульної поліції у м.Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 жовтня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, третя особа подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 жовтня 2017 року скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

Сторони у справі повноважних представників у судове засідання не направили, хоча повідомлялись про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 31.05.2017р. інспектором роти №2 батальйону управління патрульної поліції в м.Чернівці Мельником В.О. прийнята постанова серії АР №404530, згідно якої ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Згідно вказаної постанови позивач, в порушення пп. "д" п.2.9 ПДР України, під часу руху транспортного засобу розмовляв по телефону.

Позивач зазначає, що він, дотримуючись всіх правил дорожнього руху, спираючи лівий лікоть на дверну карту автомобіля та опираючись лівою частиною обличчя на руку, рухався по вул.Хотинській, що в м.Чернівці. Інспектор Мельник В.О. знаходячись справа на тротуарі маневрував рукою в його сторону. Подивившись на інспектора, позивач продовжив рух, а останній сів у патрульний автомобіль і з червоно-синіми проблисковими маячками зупинив позивача. Тому позивач не погодився із вказаною постановою та звернувся до суду.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено факту вчинення позивачем вказаного порушення, а в ході судового розгляду справи спростовані доводи відповідача щодо правомірності спірної постанови.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Стаття 14 Закону України "Про дорожній рух" зобов'язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до пп. "д" п.2.9 ПДР України водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов'язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, 31.05.2017 року по вул. Хотинській поліцейські розмовляють з водієм вказаного в постанові автомобіля та в подальшому виносять відносно нього постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. При цьому, з вказаного відеозапису не вбачається факт розмови позивача по мобільному телефону в момент здійснення руху його автомобіля, оскільки відеозапис розпочинається о 10:18 год., коли автомобіль стоїть, при цьому у постанові вказано час вчинення правопорушення 10:10 год.

Колегія суддів зауважує, що матеріали справи не містять, а відповідачем не надано жодних доказів порушення позивачем вимог пп. "д" п.2.9 ПДР України. Тобто, в порушення вказаних норм КУпАП, відповідач при винесенні оскаржуваної постанови керувався виключно власними припущеннями щодо вчинення позивачем вказаного правопорушення, що є неприпустимим та свідчить про протиправність спірної постанови відповідача.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 325 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління патрульної поліції у м.Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 жовтня 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно ст. 325, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено та підписано 19.12.2017р.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Смілянець Е. С. Сушко О.О.