Справа № 676/4694/17
Суддя: Швець О. Д.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 676/4694/17
Номер провадження 2-а/676/181/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року м. Камянець-Подільський

Кам'янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі головуючої судді - Швець О.Д.,

з участю секретаря Ксьондз Р.М.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Камянці-Подільському справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління національної поліції в Хмельницькій області, інспектора СРПП Камянець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся з позовом до Головного управління національної поліції в Хмельницькій області, інспектора СРПП Камянець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування вимог вказує, що 02 вересня 2017 року інспектором СРПП Камянець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 винесено постанову серії БР № 591932, якою притягнув до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП. Вважає, що постанова є необґрунтованою, так як не підтверджена належними та допустимими доказами. Своє вини у вчиненні правопорушення не визнає, оскільки здійснив зупинку належного йому транспортного засобу Renault Logan державний номерний знак НОМЕР_1 по пр. Грушевського, 56 поза межами зупинки громадського транспорту на відстані 30 м. від магазину «Живе пиво». Дорожній знак, який позначає зупинку громадського транспорту був відсутній. Крім того працівниками поліції був зупинений біля будинку № 62 по пр. Грушевського, а не на місці зупинки, тому вважає, що інспектор не міг бачити порушення ним ПДР. Просить визнати протиправними дії інспектора СРПП Камянець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 щодо винесення постанови серії БР № 591932 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та накладеного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.; скасувати постанову серії БР № 591932 від 02.09.2017 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складену інспектором СРПП Камянець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4

В суді представник позивача позов підтримав, просить задовольнити.

Представник ГУ Національної поліції в Хмельницькій області в судовому засіданні позов не визнав, заперечив проти його задоволення, мотивує тим, що згідно з п.10 розділу Ш Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Посилання як на докази на наказ МВС України від 07.11.2915 р № 1395 є недопустимим, оскільки не передбачений ст. 69 КАС України як доказ. Відсутність в постанові посилання на пункт ПДР не є підставою для скасування постанови, оскільки в постанові чітко викладений опис обставин події. З огляду на вищевказане вважає, що інспектор СРПП Камянець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, просить в задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, про час і місце слухання справи повідомлений своєчасно належним чином.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача відповідно ч. 4 ст. 128 КАС України.

Суд, заслухавши представників позивача, відповідача, вивчивши письмові матеріали справи встановив наступне.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Судом встановлено, що 02.09.2017 року інспектором СРПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 винесено постанову серія БР №591932 у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень за те, що 02.09.2017 року о 19 год. 10 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_2 по пр. Грушевського, 56 здійснив зупинку (стоянку) на зупинці громадського транспорту, чим порушив п. 15.9 (е) ПДР.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII та пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 15.1 ПДР передбачено, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Пункт 15.9 (е) ПДР передбачає, що зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Згідно п.15.10 ПДР стоянка забороняється: а) у місцях де заборонена зупинка; б) на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками); в) на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краютротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м; г) ближче 50 м від залізничних переїздів; г) поза населеними пунктами в зоні небезпечних поворотів і випуклих переломів поздовжнього профілю дороги з видимістю або оглядовістю менше 100 м хоча б в одному напрямку руху; д) у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів; е) ближче 5 м від контейнерних майданчиків та/або контейнерів для збирання побутових відходів, місце розміщення або облаштування яких відповідає вимогам законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з оскаржуваної постанови інспектор СРПП ОСОБА_4 не визначився з порушенням ОСОБА_3, які саме правила порушив позивач правила зупинки чи стоянки, яким пунктом Правил дорожнього руху передбачено таке порушення, пункт Правил дорожнього руху, який порушив позивач в постанові зазначений не чітко і не читається.

Частиною 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб'єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі, суд під час розгляду справи повинен створювати необхідні умови для всебічного, повного й об'єктивного дослідження справи, однак не зобов'язаний підміняти собою осіб, шукаючи доказів виключно за власною ініціативою. Адміністративний суд має активно підтримувати перебіг провадження, досліджувати фактичні обставини справи в найбільш повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, відсутні будь-які об'єктивні і беззаперечні докази наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що позивач зупинився за межами місця позначеного для зупинки громадського транспорту в 20- 30 м від магазину «Живе пиво», що по пр. Грушевського Дорожній знак, який позначав зупинку громадського транспорту, був розгорнутий в інший бік від місця з його зупинки.

Такі ж пояснення позивач надав в відділку поліції при розгляду його скарги на неправомірні дії працівників поліції.

Відстань від місця зупинки позивача до посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, та до дорожнього знака такої зупинки інспектором СРПП ОСОБА_4 не замірялась.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися, зокрема, на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з системного аналізу статей 245, 252, 280, 283, 284 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративного правопорушень.

Отже, викладені в постанові по справі про адміністративне правопорушення обставини повинні чітко та однозначно свідчити про повноту та об'єктивність встановлених обставин справи та її розгляду, а також відображати конкретний склад адмінправопорушення, що повинно підтверджуватись відповідними доказами.

Як вбачається з постанови позивач не погоджувався зі спірною постановою відповідача під час її винесення та з застосуванням адміністративного стягнення.

Відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження вчинення позивачем зазначеного у постанові правопорушення крім самої постанови.

Враховуючи викладене, а також вимоги ст. 62 Конституції України, за якою усі сумніви щодо доведеності вини, тлумачаться на користь особи, суд приходить до висновку, що в діях позивача склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, відсутній, оскільки факт порушення водієм вимог п.15.9 Правил дорожнього руху відповідачем не доведений, а судом не встановлений.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, суд вважає що спірна постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені ст. 171-2 КАС України. Зазначені справи розглядаються в порядку передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України. Відповідно до вимог ч.4 ст.105 КАС України, адміністративний позов крім іншого, може містити вимоги про скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень. Крім того, ч.2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову крім іншого про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення або окремих його положень. Отже, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення не входить до повноваження адміністративного суду під час розгляду справи за правилами КАС. На підставі викладеного, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, що є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового.

Крім того суд вважає, що визнання протиправними рішення відповідача та його скасування буде достатнім способом захисту порушеного права позивача.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23.12.2005 року, ст. ст. 2, 6, 9, 11, 14, 71, 158, 159,160, 161 - 163 КАС України, ст. 1, 7, 9, 122 ч.2, 222, 252, 254, 257, 258, 268, 276, 280, 287, 288 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_3 до Головного управління національної поліції в Хмельницькій області, ст. інспектора СРПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 ОСОБА_5 відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Серія БР № 591932 від 02.09.2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення в розмірі 255 грн.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Камянець-Подіьський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Швець О.Д.