Справа № 802/1970/17-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

13 грудня 2017 р. Справа № 802/1970/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитришеної Р.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Макарової К.В.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_3

до: Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області

про: визнання протиправною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_3 з адміністративним позов до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що Управлінням Укртрансбезпеки у Вінницькій області проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. Під час перевірки відповідачем виявленно порушення вимог Закону України "Про атомобільний транспорт", в зв"язку із чим винесено постанову №032043 від 24.10.2017, якою постановлено стягнути адміністративно - господарський штраф в сумі 1700 грн.

Позивач не погоджуючись із рішенням Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області звернувся до суду із адміністративним позовом та просить визнати протиправною та скасувати постанову №032043 від 24.10.2017.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити адміністративний позов.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечував та просив суд відмовити.

Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм юридичну оцінку, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що у задоволені адміністративного позову слід відмовити, виходячи з наступного.

05.10.2017 року Управлінням Укртрансбезпеки у Вінницькій області за адресою м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе 107, маршрут Вінниця - Жмеринка, проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

За результатами перевірки Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області складено акт від 05.10.2017.

Як слідує з акту, перевірка проведена щодо транспортного засобу марки БАЗ А079.24, номерний знак НОМЕР_1, серія на номер свідоцтва про реєстрацію СХО 732263, що належить ОСОБА_3.

Під час перевірки виявлено порушення ст. 39 Закону України "Про автомобільний транспорт", також, вказано, що надавав послуги по перевезенню пасажирів по маршруту Вінниця - Жмеринка без оформлених документів, перелік яких визначено ст. 39 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме відсутній квитково-касовий лист та договір обов"язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті водія ОСОБА_4

Управлінням Укртрансбезпеки у Вінницькій області сформовано повідомлення про розгляд справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт, яке призначено на 24.10.2017. Вказане повідомлення ОСОБА_5 (за дорученням) отримав та був присутнім під час розгляду справи.

В подальшому, 24.10.2017 Управлінням Укртрансбезпеки у Вінницькій області винесено постанову №032043 про застосування адміністративно - господарського штрафу, в зв"язку із тим, що ОСОБА_3 допущено порушення ст. 39 Закону України "Про автомобільний транспорт" та постановлено стягнути штраф в сумі 1700 грн.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.

Спірні відносини між сторонами у даній справі регулюються законом України "Про автомобільний транспорт", постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 "Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті", постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2009 №207 "Про затвердження Переліку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні", Правилами надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.1997 № 176, порядком розроблення та затвердження паспорта автобусного маршруту, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 07.05.2010 № 278 тощо.

Закон України "Про автомобільний транспорт" від 23.02.2006 № 3492-IV (далі - Закон № 3492) визначає засади організації та діяльності автомобільного транспорту.

Статтею 3 Закону №3492 визначено, що цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Приписами частини 1 статті 5 Закону №3492 передбачено, що основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Відповідно до положень статті 6 Закону України №3492, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті.

Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року №1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі - Порядок № 1567).

Відповідно до п. 4 Порядку № 1567 державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами державного контролю під час планових, позапланових та рейдових перевірок на підставі направлення на перевірку.

Пунктом 15 Положення №1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення.

Відповідно до ст. 39 Закону України № 3492 автомобільні перевізники, водії, пасажир повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення. Документи для регулярних пасажирських перевезень: для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.

Згідно зі ст. 60 Закону України №3492 за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вже було зазначено вище, постановою №032043 від 24.10.2017 прийнятою за порушення ст. 39 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яку передбачена абз. 3, ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", за відсутність у водія належно оформленого квитково-касового листа постановлено стягнути з позивача 1700,00 грн.

В даному випадку позивач заперечує обов'язкову наявність квитково-касового листа.

Щодо вказаних доводів суд зазначає таке.

Наказом Міністерства транспорту України від 31 травня 2000 року № 279 (далі - наказ № 279), зареєстрований у Міністерстві юстиції України 23 червня 2000 року за № 369/4590, було затверджено Інструкцію про порядок обліку бланків квитків на проїзд автомобільним транспортом та готівки, отриманої від перевезень пасажирів і багажу. Також додатком №13 до цієї Інструкції було затверджено форму квитково-касового листа.

Згідно з наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 25 травня 2006 року №503 наказ №279 втратив чинність.

Водночас суд зазначає, що квитково-касовий лист - це документ, який є пiдставою для облiку транспортної роботи, роботи водiїв та списання витраченого пального на загальний пробiг автобуса, а також для взаєморозрахункiв мiж перевiзником i замовником на надання транспортних послуг. Відповідно позиція позивача щодо заповнення квитково-касового листа у зручний час по своїй суті нівелює саме існування такого документу та цілі, для яких такий документ введено. Також, незважаючи на те, що законодавцем не передбачено вимог щодо порядку та часу заповнення квитково-касового листа, даний документ передбачено у переліку документів, на підставі яких виконуються регулярні пасажирські перевезення.

Таким чином, суд вважає, що включення квитково-касового листа у перелік документів, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення, накладає відповідний обовязок щодо його своєчасного заповнення.

Оскільки квитково-касовий лист на момент проведення перевірки заповнено не було, то суд погоджується з відповідачем, що виявлені у позивача під час перевірки порушення, зафіксовані в акті від 05.10.2017, становлять склад господарського правопорушення, передбаченого абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", і тягнуть накладання штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відтак, постанова №032043 від 24.10.2017, прийнята на підставі акта 05.10.2017, за порушення ст. 39 Закону України "Про автомобільний транспорт" є правомірною та не підлягає скасуванню.

Частиною 1 статті 11 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 КАС України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли судом здійснюється розгляд справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, у яких обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання цих вимог відповідач, як суб'єкт владних повноважень, надав суду докази, які спростовують твердження позивача про відсутність в його діях ознак порушення законодавства про автомобільний транспорт, відтак довів правомірність своїх постанов.

У свою чергу позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження своїх доводів щодо протиправності спірних постанов, відтак суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, а тому відмовляє ОСОБА_6 у задоволенні позову.

За правилами статті 94 КАС України, у разі відмови у задоволенні позову, сплачений позивачем судовий збір відшкодуванню йому не підлягає.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволені адміністративного позову - відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна