Справа № 357/13644/17
Суддя: Ярмола О. Я.
Дата ухвалення: 2017-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Ліщинська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5 м.Біла Церква, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві , 4 батальйону 6 роти ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 14.10.2014 року інспектором управління патрульної поліції в м. Києві ОСОБА_2 було винесено постанову про притягнення позивача до до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 510 грн. за те, що він керуючи автомобілем, не надав перевагу в русі патрульному автомобілю, чим порушив п. 3.2. ПДР України. Позивач заперечує дані обставини, вказує на ряд порушень, що допустив інспектор при складанні постанови та просив суд визнати дії інспектора поліції ОСОБА_2 протиправними і скасувати постанову серії ЕАА № 185338 від 14.10.2017року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП.

Позивач в судовому засіданні підтримав позов.

Відповідач в судове засідання не з'явився, представника не направив, про час розгляду справи повідомлений належним чином,відзиву не подав, інших письмових заперечень на позовну заяву, чи будь-яких клопотань не надано.

Заслухавши пояснення позивача, покази свідка, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, по справі встановлено, що 14.10.2017 року поліцейським інспектором УПП в м. Києві 4 бат, 6 роти ОСОБА_2 було складено постанову серії ЕАА № 185338, відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за те, що він 14.10.2017 року, керуючи автомобілем по по вул.. парковій в м. Києві, не надав перевагу в русі патрульному автомобілю, який рухався з увімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольору, чим порушив п.3.2. ПДР України, що стверджується копією постанови (а.с.8).

За п.2 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 3ст.122 КУпАП Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на пятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За положеннями ст.258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Отже, ст.258 КУпАП визначає випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. В переліку статей відсутнє посилання на ст.122 КУпАП.

Вищий Адміністративний Суд України зазначає, що перелік адміністративних правопорушень, визначених частиною першою ст. 258 КУпАП, є вичерпним і може бути змінений лише законом. А винесення постанов у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 КУпАП, уповноваженими на те особами на місці вчинення правопорушення є неправомірним і призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема, право користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо.

Як передбачено ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 т.І. суду показала, що 14.10.2017 року вона перебувала в автомобілі під керуванням ОСОБА_1, по дорозі їхав кортеж автомобілів без будь-яких світлових або звукових сигналів, цей кортеж супроводжували поліцейські автомобілі. Позивач скерував авто до правої частини дороги. Автомобіль позивача зупинили поліцейські, вказали на порушення, якого не було, поліцейський на місці склав якісь папери, виявилося, що постанову де позивача визнано винним.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В постанові про притягнення позивача до адмінвідповідальності вказується на порушення ним п.3.2. ПДР України.

Згідно п.3.2. ПДР України у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобовязані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів). На транспортних засобах, які рухаються в супроводжуваній колоні, повинне бути ввімкнено ближнє світло фар.

Якщо на такому транспортному засобі увімкнено проблискові маячки синього і червоного або лише червоного кольору, водії інших транспортних засобів зобовязані зупинитися біля правого краю проїзної частини (на правому узбіччі). На дорозі з розділювальною смугою цю вимогу зобовязані виконати водії транспортних засобів, що рухаються в попутному напрямку.

За ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно зі ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

А тому проаналізувавши вищенаведене, суд вважає , що оскаржувану позивачем постанову належить скасувати, а провадження по справі про адмінправопорушення закрити, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачем порушено порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, крім того, відповідачем не надано суду жодного заперечення на позов.

Згідно Рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2015 від 08.04.2015 року визнано такими, що не відповідають Конституції України /є неконституційними/ положення ч.2 ст. 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що положеннями частини другої статті 171-2 - Кодексу адміністративного судочинства України (в ред. станом на день виникнення правовідносин ) запроваджено у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності непропорційні обмеження права на оскарження судового рішення, що порушує сутнісний зміст права особи на судовий захист.

Положення ч.2 ст.171-2 КАС України (в ред. станом на день виникнення правовідносин ), визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вказаного вище Рішення.

Керуючись ст.ст. 122, 245, 251, 247, 256, 268, 280, 283, 293 КУпАП , ст.ст.5,20, 77, 210, 241,242,243, 250,293 КАС України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову (серія ЕАА № 185338) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.122 КУпАП

Рішення може бути оскаржена до Київського адміністративного апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_4