Справа № 523/12444/17
Суддя: Сувертак І. В.
Дата ухвалення: 2017-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/523/371/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2017 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Сувертак І.В.,

при секретарі Мамренко Г.Г.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі № 5 в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Головного управління національної поліції у м.Одесі, інспектора Управління патрульної поліції Головного управління національної поліції у м.Одесі лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про закриття провадження,

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить скасувати постанову серії ЕАА №144880 від 14 серпня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності і накладення адміністративного стягнення за порушення ч.1 ст.122 КУпАП України у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. та закрити провадження по справі.

Свої вимоги мотивує тим, що постановою серія ЕАА №144880 інспектор лейтенант міліції УПС м. Одеса 1-го батальйону 4-ї роти ОСОБА_2 від 14 серпня 2017 року на нього накладено адміністративне стягнення по ст. 122 ч. 1 КУнАІІ в розмірі 255.00 гривень. Відповідно до вищезазначеної постанови, позивач 14.08.2017 року о 23:32 керуючи автомобілем FORD FOCUS С-МАХ , номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по вулиці Дніпропетровська дорога 74 К 1 не виконав вимогу д.з. 4.4. (рух прямо та праворуч) та здійснив поворот ліворуч, чим порушив її, 8.4. ПДР - порушення вимог дорожніх знаків.

Проте, при винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення серія ЕАА №144880 від 14.08.2017 року інспектором про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, в доказ нібито скоєного правопорушення, не було надано фото або відеозапис, який було здійснено завдяки технічного запису.

Позивач зазначає, що оскільки будь-які докази вчинення ним адміністративного правопорушення відсутні, його позов підлягає до задоволення.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та наполягав на задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не зявились про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином.

Представник Управління патрульної поліції Головного управління національної поліції у м.Одесі 08 грудня 2017 року надав на адресу суду заперечення на позов та просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі та справу розглядати за його відсутності. (а.с. 22-25).

Вислухав позивача, вивчивши матеріали справи, суд залишає адміністративний позов ОСОБА_1 без задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом.

Згідно частини 2 цієї ж статті ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

Пунктом 2 ч.1 ст. 18 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 288 КУпАП постанову посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. Позивач (особа, до якої було застосовано адміністративне стягнення посадовою особою ДАІ (поліції), ОВС, в компетенції яких було вирішення питання щодо накладення адмінстягнення) має можливість звернутися з адміністративним позовом до цієї особи про визнання неправомірним притягнення до адміністративної відповідальності, який повинен розглядатися за нормами КАС України.

Статтею 289 КУпАП передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Вказаний строк для оскарження позивачем був дотриманий.

Згідно ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які матеріали і фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

У відповідності до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову (ч.2 ст. 71 КАС України).

Судом встановлено, що 14.08.2017 р. у м. Одесі по вул. Дніпропетровська дорога інспектором патрульної поліції 4-ої роти 1-го батальйону УПП у м. Одесі ДПП ОСОБА_2 було винесено постанову серії ЕАА № 144880, якою до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за вчинене ним адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме, порушення вимог дорожніх знаків. (а.с. 4).

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобовязані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 2.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 р. передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний: ... б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; ...».

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції (ст. 222 КУпАП визначено компетенцію Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, а саме, зазначено що «органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення:..., зокрема, і за частинами першою статті 121»).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті (ст. 258 КУпАП), уповноваженими органами (посадовими особами) на місиі вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ч. 4 ст. 258 КУпАП).

Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р. встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.»

Відповідно до ст. 252 КУпАП та п. 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р., поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 106 КАС України встановлено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази. Позивач не надав жодних доказів, які спростовували б факт вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Більше того, ним не заперечується сам факт проїзду (повороту) ліворуч, підставами позову зазначає ненадання йому в момент розгляду справи доказів його проїзду з попущенням вимог дорожнього знаку 4.4.

Враховуючи зазначене, суд не знаходить правових підстав для задоволення позову, тому і відмовляє у його задоволенні.

Керуючись. ст. ст. 7, 9, 11, 41, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167, КАС України, суд, -

Постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Головного управління національної поліції у м.Одесі, інспектора Управління патрульної поліції Головного управління національної поліції у м.Одесі лейтенанта поліції ОСОБА_2 про поновлення строку, про скасування постанови від 14 серпня 2017р. серії ЕАА № 144880 про закриття провадження залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 10 днів з дня її проголошення, до Одеського апеляційного адміністративного суду через Суворовський районний суд міста Одеси.

Суддя