Справа № 804/6537/17
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2017 р. Справа № 804/6537/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі суддя Дєєва М.В., при секретері судового засідання - ОСОБА_1, за участю: представника позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом ОСОБА_5 підприємства «Інвесткомплект»
до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області
третя особа Криворізька південна обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
Представник позивача у судовому засіданні просив позов задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача проти задоволення позову заперечував посилаючись при цьому на письмові заперечення надані суду, у яких зазначено, що відповідачем була проведена перевірка позивача в ході якої встановлені порушення вимог діючого законодавства. За наслідками встановлених порушень відповідачем складено акт перевірки та винесено оскаржувані податкові повідомлення - рішення. Відповідач вважає податкове повідомлення - рішення правомірним, та таким, що винесено відповідно до вимог діючого законодавства, у зв'язку з чим, підстави для його скасування відсутні.
Третя особа, належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду у судове зсідання не зявилась, надала до суду письмові заперечення, відповідно до яких зазначено, що проти позову заперечує, та вважає податкове повідомлення - рішення правомірним, та таким, що винесено відповідно до вимог діючого законодавства.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.
У відповідності до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.
Підпунктом 62.1.3 пункту 62.1 ст. 62 Податкового кодексу України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок, відповідно до вимог цього Кодексу, а також, перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого, покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Пунктом 75.1 ст.75 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.
Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
Відповідно до п. 76.1 ст. 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.
Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області була проведена камеральна перевірка ОСОБА_5 підприємства «Інвесткомплект» з питань достовірності даних, задекларованих в декларації з податку на додану вартість за звітний податковий період червень 2017 року, за наслідками якої складено акт перевірки №367/12-11/32633195 від 19.08.2017 року (далі Акт перевірки).
Згідно висновків вищевказаного акту встановлено порушення ОСОБА_5 підприємством «Інвесткомплект» ведення податкового обліку, що призвело до заниження платником податкових зобовязань, заявлених у податковій декларації з ПДВ за червень 2017 року на суму 184766,00 грн. та на підставі п.п.54.3.2 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України встановлено заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду на 184766,00 грн.
Не погодившись з висновками податкового органу, які викладені у акті перевірки ПП «Інвесткомплект» подало до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області заперечення №91 від 04.09.2017 року на акт перевірки №367/12-11/32633195 від 19.08.2017 року.
Згідно п.201.10 ст.201 ПК України, платник податку при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.
Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Платник податку має право зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу.
Якщо сума, визначена відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов'язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого 29.12.2010 року постановою Кабінету Міністрів України № 1246 (надалі Порядок), внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування, до Реєстру здійснюється шляхом подання протягом операційного дня зазначених документів в електронній формі ДФС з використанням електронного цифрового підпису та внесення відповідних відомостей до Реєстру. Операційний день триває з 0 до 23-ї години.
Відповідно до п.12 Порядку після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: - відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); - чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; - реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; - дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; - наявності помилок під час заповнення обовязкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; - наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); - наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; - факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; - відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; - дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Згідно п.13 Порядку за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція)
Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС (пункт 14 Порядку).
Якщо платником податку надіслано для реєстрації кілька примірників однієї податкової накладної та/або розрахунку коригування, зареєстрованими вважаються податкова накладна та/або розрахунок коригування, відомості яких внесені до Реєстру, та платнику податку надіслана відповідна квитанція (пункт 16 Порядку).
Таким чином, платник податків продавець зобовязаний здійснити реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобовязань, відображених у податковій накладній шляхом надіслання її протягом операційного дня в електронній формі ДФС з використанням електронного підпису. Після надходження податкової накладної в електронній формі до ДФС, у разі відсутності причин для відмови, проводиться її реєстрація. Для підтвердження прийняття податкової накладної платникові податку видається квитанція в електронній формі. Датою та часом подання податкової накладної в електронній формі ДФС є дата та час, зазначені у квитанції про їх прийняття (підтвердження реєстрації) або неприйняття. Квитанція, що підтверджує факт реєстрації податкової накладної, а також про відмову у прийнятті податкової накладної до реєстрації, надсилається протягом операційного дня платникові податку. Якщо протягом операційного дня платникові податку не надіслано квитанцію, що підтверджує прийняття (підтвердження реєстрації) або неприйняття податкової накладної, така податкова накладна вважається зареєстрованою. Якщо платник податку надіслав ДФС кілька примірників однієї податкової накладної, то зареєстрованою вважається та податкова накладна, щодо якої прийнято рішення про внесення до бази даних і надійшла квитанція, що підтверджує факт її прийняття.
Відповідно до пункту 120-1.1. ст.120-1 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі, зокрема, 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів.
На початку серпня ПП «ІНВЕСТКОМПЛЕКТ» отримало по три квитанції на кожну із зазначених вище податкових накладних , з яких вбачається, що всі ці податкові накладні наявні в ЄРПН , але їх реєстрація зупинена рішенням податкового органу.
17.08.2017 року ПП «ІНВЕСТКОМПЛЕКТ» подало уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку із виправленням самостійно виявлених помилок до податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2017р., шляхом подання уточнюючого розрахунку ПП «ІНВЕСТКОМПЛЕКТ» збільшило свої податкові зобовязання з ПДВ на суму податку за податковою накладною №55 від 29.06.2017р. на суму 361132,20 грн. ( в т.ч. ПДВ - 60 188,70 грн.) на користь контрагента ТЗ №14 ПАТ "КИЇВМЕТРОБУД".
18.08.2017р. ПП «ІНВЕСТКОМПЛЕКТ» направило до Криворізької південної ОДПІ ГУ ДФС України у Дніпропетровській області пояснення, в яких детально пояснило порядок формування показників податкових зобовязань та податкового кредиту з ПДВ по підприємству за червень 2017р.
Судом встановлено, що на даний час зареєстровано за рішенням відповідача лише одну податкову накладну № 55, реєстрація інших податкових накладних податковим органом зупинена, таким чином позивач не має можливості самостійно їх видалити з ЄРПН.
Відповідно до п.192.1 статті 192 Податкового кодексу України розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних: отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.
Таким чином, суд зазначає, що коригування повинні зареєструвати отримувачі ( покупці ) - ТОВ «Корпорація Бугські карєри » та ПАТ «КИЇВМЕТРОБУД», але як вбачається з матеріалів справи отримувачі, відмовляються зареєструвати розрахунок коригування за податковими накладними , виписаними ПП «ІНВЕСТКОМПЛЕКТ», так як в них відсутній податковий кредит за всіма цими документами, у звязку з чим позивач позбавлений можливості здійснення коригування.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що висновки відповідача викладені в акті перевірки про порушення позивачем вимог податкового законодавства є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.
Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав. З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно ч. ч. 1,3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Якщо адміністративний позов задоволено повністю, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Відповідно до ч.1 ст.87 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем ОСОБА_5 підприємством «Інвесткомплект» при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 2335,83 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 230 від 05.10.2017 року.
Враховуючи, що адміністративний позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 2335,83 грн. підлягає поверненню.
Керуючись ст.ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, -
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_5 підприємства «Інвесткомплект» - задовольнити.
Присудити здійснені ОСОБА_5 підприємством «Інвесткомплект» судові витрати з оплати судового збору у розмірі 2335,83 грн. (дві тисячі триста тридцять пять гривень вісімдесят пять копійок), що документально підтверджується платіжним дорученням № 230 від 05.10.2017 року за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 06.12.2017 року.

Суддя ОСОБА_6