Справа № 806/1972/17
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2017-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Капинос О.В.
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
ПОСТАНОВА

іменем України

"19" грудня 2017 р. Справа № 806/1972/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Кузьменко Л.В.

Франовської К.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "28" вересня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Міністерства внутрішніх справ України про стягнення доплати вихідної допомоги , -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2017 року позивач ОСОБА_3 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив стягнути з Міністерства внутрішніх справ України на його користь доплату вихідної допомоги у разі звільнення з органів внутрішніх справ через хворобу у розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, згідно ст.9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". В обґрунтування позову зазначив, що 16.08.2013 його було звільнено з ОВС у запас за п.65 "б" (через хворобу). Проте, грошова допомога при звільненні йому була виплачена лише у розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний рік служби. Відповідач, при виплаті вихідної допомоги, не врахував внесені зміни у наказ про його звільнення з підстави через хворобу.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 28.09.2017 позов задоволено.

Стягнуто з Міністерства внутрішніх справ України на користь ОСОБА_3 доплату вихідної допомоги у разі звільнення з органів внутрішніх справ через хворобу у розмірі 5175,00 грн. (п'ять тисяч сто сімдесят п'ять гривень), згідно ст.9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити. В апеляційній скарзі зазначив, що позивач не перебував у трудових відносинах з Міністерством внутрішніх справ України. Саме за місцем проходження позивачем служби УМВС України в Житомирській області йому була виплачено грошове забезпечення. Тому вирішення питання щодо виплати заборгованості колишнім працівникам Управління міністерства внутрішніх справ у Житомирській області покладається на ліквідаційну комісію УМВС України в Житомирській області, а не на МВС України.

Позивач ОСОБА_3 на апеляційну скаргу подав письмові заперечення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін. Вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах закону. Суд першої інстанції з'ясував всі обставини по справі та ухвалив законне рішення.

В судове засідання позивач та представник відповідача не з'явилися. Належним чином повідомлені про час, дату та місце судового засідання, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач у період з 20.08.2003 по 11.01.2012 проходив службу в органах внутрішніх справ та 11.02.2012 був звільнений з органів внутрішніх справ за п.64 "ж" (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою КМУ від 29.07.1991 №114.

В подальшому, на підставі постанови ВЛК УМВС України в Житомирській області від 26.07.2013 та заяви ОСОБА_3 від 01.08.2013 до пункту наказу УМВС в Житомирській області від 11.01.2012 №7 о/с дск в частині звільнення капітана міліції ОСОБА_3 внесено зміни: "вважати його звільненим у відставку з ап.65 "б" (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, про що видано відповідний наказ від 16.08.2013 №41 о/с дск.

Згідно довідки, виданої головою Ліквідаційної комісії УМВС України в Житомирській області від 14.11.2016 №2270/29/05-2016 при звільненні позивачу нарахована та виплачена одноразова грошова допомога в сумі 5175,00 грн із розрахунку 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби (а.с.15).

Позивач, вважав, що йому мала бути виплачена вихідна допомога із розрахунку 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, тому звернувся до суду.

Суд першої інстанції задовольняючи позов виходив з правомірності вимог позивача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на таке.

Згідно зі ст.22 Конституції України, права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до вимог ст.2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

Спірні правовідносини між сторонами щодо порядку та підстав виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби регулюються правовими нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 pоку N 2262-XII (далі-Закон N2262-XII), що були чинні на день їх виникнення.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону (у редакції на момент звільнення) особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров'я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв'язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Виплата зазначеної в частинах першій та другій цієї статті одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Державною службою спеціального зв'язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах цивільного захисту, транспорту, виконання кримінальних покарань, пожежної і техногенної безпеки, єдину державну податкову політику, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами, за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на їх утримання.

Аналогічні норми містяться у п.10 Постанови КМУ від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей", в якому вказано, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної інспекції техногенної безпеки, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби: які звільняються із служби за станом здоров'я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відтак особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров'я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Судом встановлено, що позивач 11.02.2012 був звільнений з органів внутрішніх справ за п.64 "ж" (за власним бажанням), а в подальшому наказом УМВС в Житомирській області від 16.08.2013 до наказу УМВС в Житомирській області від 11.01.2012 №7 о/с дск, в частині звільнення капітана міліції ОСОБА_3, внесено зміни: "вважати його звільненим у відставку з п.65 "б" (через хворобу) .

Тобто, оскільки позивач був звільнений зі служби через хворобу, він, у відповідності до вимог Закону N2262-XII, мав право на одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік.

Разом з тим встановлено, що при звільненні позивачу нарахована та виплачена одноразова грошова допомога в сумі 5175,00 грн із розрахунку 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, про що свідчить довідка, видана головою Ліквідаційної комісії УМВС України в Житомирській області від 14.11.2016 №2270/29/05-2016.

Відповідно до довідки УМВС в Житомирській області від 14.11.2016, місячне грошове забезпечення ОСОБА_3 на день звільнення становило: посадовий оклад - 800,00 грн; оклад за спеціальне звання - 120,00 грн; надбавка за вислугу років (25%) - 230,00 грн; надбавка за виконання особливо важливих завдань (50%) - 575,00 грн . Всього:1725,00 грн (а.с.15).

З огляду на зазначене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що, різниця вихідної допомоги при звільненні, що підлягає стягненню на користь позивача, становить 5175,00 грн.

Також слід зазначити, що п. 14 Постанови КМУ № 393 передбачено, що одноразова та щорічна грошова допомога, передбачена пунктами 10 і 11 цієї постанови, виплачується Міністерством оборони, Міністерством надзвичайних ситуацій, Міністерством внутрішніх справ, Національною поліцією ... за рахунок коштів, виділених у державному бюджеті для їх утримання (за винятком випадків, передбачених абзацом другим цього пункту).

Системний аналіз положень ч. 4 ст. 9 Закону № 2262-ХІІ та н.14 Постанови № 393 дає підстави вважати, що одноразова грошова допомога виплачується Міністерством внутрішніх справ України, а не його територіальними підрозділами.

Таким чином, невиплачена сума одноразової допомоги підлягає стягненню з Міністерства внутрішніх справ України.

Тому доводи відповідача щодо відсутності правових підстав для стягнення зазначених коштів з Міністерства внутрішніх справ України є безпідставними.

Відповідач доказів на спростування вищенаведених обставин, всупереч вимогам ч.2 ст.77 КАС України, не надав.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Постанову прийнято з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "28" вересня 2017 р. без змін,

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.В. Кузьменко

К.С. Франовська

Повний текст виготовлено "19" грудня 2017 р.