Справа № 826/2891/17
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/2891/17 Головуючий у 1-й інстанції: Келеберда В.І. Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

14 грудня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк Київська Русь" Волкова Олександра Юрійовича, треті особи: Публічне акціонерне товариство "Банк Михайлівський", Національний банк України, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фоззі - Фуд" про визнання дій протиправними, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 жовтня 2017 року адміністративний позов залишено без розгляду з підстав визначених у ст.ст. 99, 100 КАС України.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити матеріали справи до місцевого суду для розгляду справи по суті.

Дослідивши докази по справі колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, оскаржуване рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання нікчемним правочину зі сплати ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 46 201 820,17 грн. згідно платіжного доручення №6638 від 19.03.2015р. було прийняте 18 травня 2015 року (довідка ФГВФО №4027/20 від 18.05.2015р.).

Адміністративний позов надійшов до суду першої інстанції 23.02.2017 року.

Суд першої інстанції, залишаючи адміністративний позов без розгляду, зазначив, що позивачем пропущено строк на звернення до суду.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Якщо особа за захистом своїх прав, свобод або інтересів звертається до суду, вона зобов'язана дотримуватися встановленого процесуальним правом порядку звернення.

Відповідно до п.1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання правил, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Правовий припис «в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом» означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, які встановлені законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк , який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 99 КАС України).

Частиною 3 статті 99 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

З наведених положень Кодексу адміністративного судочинства України слідує висновок, що строк звернення до суду з позовом становить шість місяців з моменту коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що дійсно про нікчемність правочинів позивач дізнався з довідки ПАТ «Банк «Київська Русь» №4027/20 від 18 травня 2015 року та повідомлення №7450/16 від 17 серпня 2015 року, разом з тим, про порушення своїх прав та законних інтересів позивач дізнався з постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року у справі № 826/22323/15.

Колегія суддів, проаналізувавши доводи апелянта та вивчивши матеріали справи, виходить з наступного.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_5 до Національного банку України, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними та скасування постанов, зобов'язання вчинити дії - задоволено: визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного банку України від 19.03.2015 р. № 190 "Про віднесення ПАТ "Банк Київська Русь" до категорії неплатоспроможних"; Визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного банку України від 16.07.2015 р. № 460 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Київська Русь"; зобов'язано відповідача надати можливість ПАТ "Банк Київська Русь" протягом розумного строку провести дії з фінансового оздоровлення банку після проведення заходів з його ліквідації.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказана постанова суду від 05 грудня 2016 року не дає правової оцінки ні оскаржуваному рішенню ФГВФО від 18 травня 2015 року про визнання нікчемним правочину, ні самому факту введення тимчасової адміністрації ФГВФО в ПАТ «Банк «Київська Русь».

Тимчасова адміністрація в ПАТ «Банк «Київська Русь» була введена Фондом гарантування вкладів фізичних осіб рішенням №61 від 19 березня 2015 року Дане рішення не скасоване судом. Більше того, 17 липня 2015 року ФГВФО було прийнято рішення №138 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Банк "Київська Русь".

Станом на сьогоднішній момент тимчасова адміністрація в ПАТ "Банк "Київська Русь" продовжує свою роботу та належним чином виконує свої обов'язки відповідно до чинного законодавства.

Таким чином, факт наявності Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року по справі 826/22323/15 ніяким чином не впливає на строки оскарження рішення ФГВФО від 18 травня 2015 року про визнання нікчемною сплати ОСОБА_3 грошових коштів, оскільки ухвалене рішення жодним чином не зачіпає діяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та не визначає правомірність його призначення та подальших його рішень.

Так, з моменту рішення про визнання нікчемним правочину зі сплати ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 46 201 820,17 грн. згідно платіжного доручення №6638 від 19 березня 2015 року до моменту подачі позовної заяви, якою оскаржується це рішення, минуло більше 1 року і 9 місяців.

Згідно зі ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Зважаючи на вимогу ст. 99 КАС України, слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов'язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Отже, з урахуванням вказаного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду з даним позовом.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 жовтня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 19.12.2017.