Справа № 820/4001/17
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2017-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Старосєльцева О.В.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

20 грудня 2017 р. м. ХарківСправа № 820/4001/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

колегія суддів у складі:

головуючого судді: Лях О.П.

суддів: Старосуда М.І. , Яковенка М.М.

при секретарі судового засідання Жданюк А.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 01.11.17, повний текст складено 06.11.17, по справі № 820/4001/17 за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" до Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" (КП "Харківські теплові мережі"), звернувся до суду із позовом до Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (далі відповідач, Харківське управління Офісу ВПП ДФС), в якому просив скасувати податкове повідомлення-рішення від 08.06.2017 № НОМЕР_1, винесене відповідачем. (а.с.4-6)

Позовні вимоги вмотивовані відсутністю порушень позивачем пункту 103.9 статті 103 податкового кодексу України та відповідно безпідставністю застосування відповідачем штрафних санкцій.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 01.11.17 по справі № 820/4001/17 задоволено адміністративний позов КП "Харківські теплові мережі" задоволено:

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Харківського управління Офісу ВПП ДФС від 08.06.2017 № НОМЕР_1;

- стягнуто на користь КП "Харківські теплові мережі" (, м.Харків, вул.Мефодіївська, 11) сплачений при поданні позову судовий збір в розмірі 1600 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Харківського управління Офісу ВПП ДФС (61052, м.Харків, вул.Благовіщінська, 30, ідентифікаційний код 39440996). (а.с.109-113)

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано до суду доказів проведення виплат КП "Харківські теплові мережі" нерезиденту, не надано доказів наявності у платника податків обов'язку здійснювати будь-які платежі на користь нерезидента. В звязку з чим, викладені в акті перевірки висновки відповідача про порушення позивачем вимог п.103.9 ст.103 Податкового кодексу України є помилковими, оскільки базуються лише на припущеннях.

Не погодившись із судовим рішенням, Харківське управління Офісу ВПП ДФС подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 01.11.17 по справі № 820/4001/17 та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову КП "Харківські теплові мережі". (а.с.118-119)

В обгрунтування доводів апеляційної скарги Харківське управління Офісу ВПП ДФС вказало про те, що платником порушено вимоги п.103.9 ст.103 Податкового кодексу України.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні.

Представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечував та просив залишити її без задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до приписів частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що КП "Харківські теплові мережі" зареєстроване юридичною особою та включене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з ідентифікаційним кодом - 31557119.

Відповідачем було проведено документальну планову перевірку КП "Харківські теплові мережі" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2016 р. (а.с.105-106)

За результатами проведеної перевірки складено акт №27/28-10-50-15-06/31557119 від 13.05.2017 року, в якому зазначено про вчинення платником податків порушень вимог п.103.9 ст.103 Податкового кодексу України, а саме: за 2 квартал 2015 року (звітній період - три квартали 2015 року), за 4 квартал 2015 року (звітній квартал - 2015рік), за 2 квартал 2016 року (звітній період - півріччя 2016 року, три квартали 2016 року) та 4 квартал 2016 року (звітній період - 2016 рік) не було подано до СДПІ ОВП у м.Харкові МГУ ДФС (Харківського управління ОВПП ДФС) розрахунки (звіти) податкових зобов'язань нерезидента Міжнародного банку реконтрукції та розвитку (International Bank for Reconstruction and Development, United States of America), яким отримано доходи із джерелом їх походження з України, у строки та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. (а.с.9-15)

На підставі акту перевірки відповідачем 08.06.17 було прийнято податкове повідомлення-рішення № про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 680,00 грн. (а.с.7-8)

КП "Харківські теплові мережі" було оскаржено вказане податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 18.08.2017 року №18346/6/99-99-11-01-02-25 податкове повідомлення-рішення Харківського управління Офісу ВПП ДФС від 08.06.2017 року залишено без змін, а скарга підприємства - без задоволення. (а.с.55-59)

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обгрунтованість адміністративного позову, виходячи з наступного.

Щодо наявності у Харківського управління Офісу ВПП ДФС повноваження виносити податкове повідомлення-рішення № від 08.06.17, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.41.1 ст.41 Кодексу контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Повноваження і функції контролюючих органів визначаються цим Кодексом, Митним кодексом України та законами України. Розмежування повноважень і функціональних обов'язків контролюючих органів визначається законодавством України (п.41.3 ст.41 ПК України).

Із аналізу вказаних норм та матеріалів справи (а.с.79-98, 103-104) вбачається, що саме Офіс великих платників податків ДФС України є контролюючим органом, якому надано право виносити відповідні податкові повідомлення-рішення щодо КП "Харківські теплові мережі", а не Харківське управління Офісу ВПП ДФС, яке є лише структурним підрозділом територіального органу ДФС України Офісу великих платників податків ДФС України.

Як вбачається із матеріалів справи, фактичною підставою для прийняття спірного рішення суб'єктом владних повноважень стало неподання КП "Харківські теплові мережі" до СДПІ ОВП у м.Харкові МГУ ДФС звітів про виплачені доходи, утримані та перераховані до бюджету податки на доходи нерезидентів, у строки та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно із п.п.16.1.3 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Положеннями п.36.1 ст.36 Податкового кодексу України передбачено, що податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до п.46.1 ст.46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов'язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно із п.103.9. ст.103 Податкового кодексу України особа, яка виплачує доходи нерезидентові, зобов'язана у разі здійснення у звітному періоді (кварталі) виплат нерезидентам доходів із джерелом їх походження з України подавати контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) звіт про виплачені доходи, утримані та перераховані до бюджету податки на доходи нерезидентів у строки та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

В свою чергу, порядок та особливості оподаткування доходів нерезидентів визначено положеннями ст.141 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.п.141.4.2 п.141.4 ст.141 Податкового кодексу України резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи (крім постійного представництва нерезидента на території України) будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), утримують податок з таких доходів, зазначених у підпункті 141.4.1 цього пункту, за ставкою в розмірі 15 відсотків (крім доходів, зазначених у підпунктах 141.4.3 - 141.4.6 та 141.4.11 цього пункту) їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності.

Приписами п.п.141.4.10 п.141.4 ст.141 Податкового кодексу України визначено, що не підлягають оподаткуванню доходи, отримані нерезидентами у вигляді процентів або доходу (дисконту) на державні цінні папери або облігації місцевих позик, або боргові цінні папери, виконання зобов'язань за якими забезпечено державними або місцевими гарантіями, або у вигляді інших доходів за державними цінними паперами, що виплачуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, або у вигляді процентів, сплачених нерезидентам за отримані державою або до бюджету Автономної Республіки Крим чи міського бюджету позики (кредити або зовнішні запозичення), які відображаються в Державному бюджеті України або місцевих бюджетах чи кошторисі Національного банку України, або за кредити (позики), які отримані суб'єктами господарювання та виконання яких забезпечено державними або місцевими гарантіями.

Як встановлено судовим розглядом, між Державою Україна та Міжнародним банком реконструкції та розвитку в рамках проекту "Підвищення енергоефективності в секторі централізованого теплопостачання України" 26.05.2014 року було укладено Угоду про позику №8387-UA.

Позивач безпосередньо не є стороною Угоди про позику , коштів від нерезидента за цим правочином не одержував, що не заперечується сторонами.

20.11.2014 року між Міністерством фінансів України, яке діє як фінансовий агент Уряду України (далі Субкредитор), Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України (далі Міністерство), Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі Комісія), Харківською міською радою та КП "Харківські теплові мережі" (далі Субпозичальник) укладено договори субкредитування №13010-05/103 та №13010-05/104 від 20.11.2014 року про використання Позики, що надається Україні Міжнародним банком реконструкції та розвитку. (а.с.16-26, 27-37)

Відтак, КП "Харківські теплові мережі" є учасником фінансових відносин за правочином, в яких відсутні будь-які нерезиденти.

Як вбачається із п.2.1. зазначених Договорів №13010-05/103 та №13010-05/104 від 20.11.2014 року:

- Субкредитор рекредитує Субпозичальнику частину Позики у сумі 96787000,00 дол.США та включає початкову разову комісію (0,25% від суми субкредиту, що складає 242000,00 дол.США) - за договором №13010-05/103 та у сумі 10803000,00 дол.США та включає комісію за управління коштами (0,45% від суми Субкредиту, що складає 48.000,00 дол.США) - за договором №13010-05/104 на платній зворотній строковій основі;

- Субпозичальник зобов'язується використовувати надані кошти відповідно до умов цього Договору, Угоди про позику, виконувати інші зобов'язання, передбачені цими Договорами, повернути отриману суму Субкредиту, в тому числі початкову разову комісію, сплатити відсотки за користування ним та інші платежі, нараховані згідно з положеннями цих Договорів;

- Міністерство зобов'язується належним чином виконувати функції відповідального виконавця Проекту, зокрема, забезпечити виконання зобов'язань України за Угодою про позику, крім тих, що безпосередньо належать до компетенції Субкредитора та Субпозичальника, в тому числі забезпечувати залучення до виконання Угоди про позику та Проекту інші державні органи відповідно до їх компетенції, прийняття у разі потреби відповідних нормативно-правових акгів, забезпечити належне впровадження Субпозичальником Договорів та, в межах своєї компетенції, належне виконання умов Угоди про позику та цих Договорів, здійснювати контроль за належним впровадженням Проекту та інше. : (а.с.17, 28)

Отже, КП "Харківські теплові мережі" у межах договорів субкредитування №13010-05/03 та №13010-05/104 від 20.11.2014 року одержувало кошти саме від Міністерства фінансів України, а Міністерство фінансів України у адресованих позивачу листах вимагало проведення оплати на користь Державної казначейської служби України без згадки про будь-якого нерезидента, а зобов'язання КП "Харківські теплові мережі" були виконані саме перед Державною казначейською службою України (а.с.38, 47-54).

Розрахунки за вищезазначеними договорами субкредитування, а саме сплату відсотків за користування кредитом, КП "Харківські теплові мережі" здійснювала з Міністерством фінансів України через Державну казначейську службу України.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність порушення позивачем вимог п.103.9 ст.103 Податкового кодексу України , оскільки факт знаходження позивача у правовідносинах з нерезидентами за обставинами, відображеними в акті перевірки №27/28-10-50-15-06/31557119 від 13.05.2017р. не знайшов свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно із ч.ч.1-4 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевказане та керуючись ст.ст.2, 241, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 01.11.17 по справі № 820/4001/17 - залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 01.11.17 по справі № 820/4001/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 22 грудня 2017 року.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_1
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5