Справа № 461/6308/17
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2017-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 рокуЛьвів№ 461/6308/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Макарика В.Я., Глушка І.В.,

з участю секретаря судового засідання Гром І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної митної служби України про скасування постанови за апеляційною скаргою Львівської митниці Державної митної служби України на постанову Галицького районного суду міста Львова від 24 жовтня 2017 року (суддя Стрельбицький В.В., 24.10.2017, м.Львів),

В С Т А Н О В И В:

12 вересня ОСОБА_1 звернулася до Галицького районного суду міста Львова з адміністративним позовом до Львівської митниці Державної митної служби України про скасування постанови Львівської митниці Державної фіскальної служби України від 28 серпня 2017 року у справі №3854/20900/17 про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постановою Галицького районного суду міста Львова від 24 жовтня 2017 року позовні вимоги задоволено. Скасовано постанову Львівської митниці Державної фіскальної служби України від 28 серпня 2017 року у справі №3854/20900/17 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

Із цією постановою не погодилася Львівська митниця Державної митної служби України та оскаржила її в апеляційному порядку. Вважає, що така є незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить її скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування вимог апелянт зазначив, що суд першої інтонації дійшов неправильного висновку про порушення строку притягнення до відповідальності, так як вчинене позивачем порушення є триваючим.

Представники сторін у судове засідання не з'явились, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 01.08.2017 року через м/п «Грушів» Львівської митниці ДФС автомобілем марки «RENAULT TRAFIC» р.н. LZA61219 виїзджала за межі України. В ході митного контролю було виявлено, що позивач 25.05.2016 ввезла на митну територію України транспортний засіб «Mazda 626», н.з. RP61724 в режимі «транзит», який станом на 01.08.2017 за її межі не вивозився й у інший митний режим не поміщено.

1 серпня 2017 року головний державний інспектор ВМО №2 м/п «Грушів» Львівської митниці ДФС оформила протокол про порушення митних правил №3854/20900/17, згідно якого позивач перевищила термін транзиту транспортного засобу більше ніж на десять діб. При цьому відповідно до вимог ст. 192 Митного кодексу України до найближчого органу доходів і зборів про обставини події (аварії або дії обставин непереборної сили), місцезнаходження товарів і транспортного засобу ця громадянка не зверталася (а.с. 8-9).

28 серпня 2017 року в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС, розглянувши матеріали справи про порушення митних правил, в присутності ОСОБА_1, виніс постанову, якою ОСОБА_2 визнав винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України та наклав стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500 гривень.

Ці обставини не оспорюються сторонами.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про незаконність оскаржуваного рішення відповідача з наступних мотивів.

Частиною 1 статті 381 МК України встановлено, що громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до ст. 90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Статтею 95 Митного кодексу України встановлено строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Скасовуючи постанову, суд першої інстанції вказав, що дане порушення не є триваючим і є закінченим на одинадцятий день не вивезення автомобіля, а тому строки притягнення до адміністративної відповідальності слід обчислювати з моменту вчинення правопорушення, а не його припинення.

Однак, такий висновок суперечить чинному законодавству України.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідальність за порушення вимог ст. 95 Митного кодексу передбачено ч. 3 ст.470 Митного кодексу України, згідно якої перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу митного органу тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з частиною 1 статті 467 Митного кодексу України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що перелік триваючих правопорушень не є вичерпним, а лише конкретизуючим щодо окремих статей.

Триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків.

Тобто, невивезення транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту, та щодо якого існує обов'язок вивезення за межі митної території протягом 10-денного строку, є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов'язку.

Як вбачається із матеріалів адміністративної справи та встановлено судом, ОСОБА_1 25 травня 2016 року ввезла на митну територію України через митний пост «Мостиська» Львівської митниці автомобіль марки «Mazda 626» в режимі «транзит» та на час розгляду адміністративної справи обов'язок щодо вивезення транспортного засобу не виконала.

Про вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України Львівській митниці ДФС України стало відомо 1 серпня 2017 року, коли позивач виїзджала за межі України.

Тобто, датою виявлення порушення слід вважати саме цю дату. Із цього часу відповідач мав шість місяців для притягнення позивача до відповідальності

Отже, оскаржувана постанова прийнята в межах строків, визначених у ст. 467 Митного кодексу України, тобто шестимісячного строку з дня його виявлення.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції безпідставно задовольнив позов.

Слід зазначити, що правовідносини, яким дана оцінка у Рішенні Європейського Суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року у справі «Рисовський проти України», не можуть бути застосовані при розгляді даного спору, так як йдеться саме про невиконання позивачем обовязку вивезення автомобіля, що продовжувалося і станом на день виявлення правопорушення.

Отже, оскільки постанова Галицького районного суду міста Львова від 24 жовтня 2017 року прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального права, її необхідно скасувати з прийняттям нової про відмову в позові.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 229, 310, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Львівської митниці Державної митної служби України задовольнити.

Постанову Галицького районного суду міста Львова від 24 жовтня 2017 року скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної митної служби України про скасування постанови відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді В.Я. Макарик

ОСОБА_3