Справа № 2а-780/10/0226
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2012-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а-780/10/0226
Головуючий у 1-й інстанції: Береговий О.Ю.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2012 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Совгири Д. І.

суддів: Курка О. П. Матохнюка Д.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області на постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 29 грудня 2010 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2010 року позивач звернулася до Тульчинського районного суду Вінницької області з позовом про здійснення перерахунку та виплаті заборгованості по недоплаченої пенсії.

Постановою Тульчинського районного суду Вінницької області від 29 грудня 2010 року позов задоволено частково: визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Тульчинському районі у Вінницькій області; зобовязано відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_2 пенсію в звязку з втратою годувальника та щомісячної компенсації в разі втрати годувальника відповідно до ст..52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та виплачувати її щомісячно, починаючи з 01.01.2010 року з урахуванням раніше виплачених сум із розрахунку 50% пенсії, встановленої законом для ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії інваліда 1 групи; державної пенсії не менше 10 мінімальних пенсій за віком; додаткової пенсії 100% мінімальної пенсії за віком.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 29.12.2010 року, як таку, що винесена з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Згідно зі ст.ст.183-2, 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження.

Вивчивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні у ній докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач є потерпілою від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується копією посвідчення серії №002941 та отримує пенсію та часткову доплату за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначену у відповідності до статтей 50, 52, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно ст. 50 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи особам, віднесеним до постраждалих першої категорії, що є інвалідами 1 групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 100 % мінімальної пенсії за віком.

Ч. 4 ст. 54 вказаного Закону встановлено, що в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів 1 групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 10 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до п.1 ст. 52 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, щомісячна компенсація в разі втрати годувальника призначається на кожного непрацездатного члена сімї, який був на його утриманні, в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком незалежно від пенсії, передбаченої законодавством України.

Всупереч ст.ст. 52, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи позивачу вказані доплати виплачувалися частково, у фіксованому розмірі, визначеному Постановами Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року та № 654 від 16.07.2008 року.

З огляду на те, що Закон України Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи має вищу юридичну силу в порівняні з Постановами Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року та № 654 від 16.07.2008 року відповідач не правомірно виплачував додаткову пенсію в меншому розмірі ніж це передбачено ст.ст. 52, 54 зазначеного Закону.

Своїми діями відповідач допустив звуження змісту та обсягу прав та свобод позивача, передбачених ст. 22 Конституції України, в якій зазначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду, щодо наявності у відповідача обовязку нараховувати та сплачувати позивачу пенсію та доплати до пенсії, передбачені ст.ст. 52, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Проте, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає за необхідне вказати на те, що суд першої інстанції, дійшовши обґрунтованого висновку про законність вимог позивача на перерахунок та виплату державної пенсії, додаткової пенсії та компенсації за втрату годувальника, відповідно до ст.ст. 52, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, помилково застосував норми процесуального права, а саме: задовольняючи позов в частині проведення перерахунку та виплати пенсії суд першої інстанції не вірно визначив період часу, за який порушене право позивача підлягає відновленню, задовольняючи здійснити перерахунок та виплату державної пенсії, додаткової пенсії та компенсації за втрату годувальника, відповідно до ст.ст. 52, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 01.01.2010 року.

Висновок суду про те, що позивач дізналася про порушення своїх прав з відповіді управління Пенсійного фонду України в Тульчинському районі Вінницької області є хибним. Як вбачається з матеріалів справи державну пенсію, додаткову пенсію та компенсацію за втрату годувальника позивач отримує, однак за захистом своїх прав в передбаченому законом порядку не зверталася.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 99 КАС України, право позивача на отримання державної пенсії, додаткової пенсії та компенсації за втрату годувальника, відповідно до ст.ст. 52, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи підлягає захисту з 02.05.2010 року, оскільки позов подано до суду 02.11.2010 року.

Оскільки суд першої інстанції обставини справи встановив повно, правові норми, які регулюють відносини сторін, визначив правильно, проте при винесенні постанови у справі помилково застосував процесуальне право, то апеляційний суд вважає за необхідне змінити рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 29 грудня 2010 року.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 201 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити постанову суду з підстав: правильне по суті вирішення справи чи питання, але з помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права; вирішення не всіх позовних вимог або питань.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області задовольнити частково .

Постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 29 грудня 2010 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької про перерахунок пенсії, - змінити .

Абзац третій резолютивної частини постанови Тульчинського районного суду Вінницької області від 29 грудня 2010 року викласти наступним чином: «зобовязати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_2 пенсію в звязку з втратою годувальника та щомісячної компенсації в разі втрати годувальника відповідно до ст..52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та виплачувати ОСОБА_2 50% пенсії від встановленої для ліквідатора наслідків аварії ЧАЕС 1 категорії інваліда 1 групи розмір якої 10 мінімальних пенсій за віком, та 100% додаткової мінімальної пенсії за віком з 02.05.2010 року по день припинення права позивача на таку виплату з урахуванням раніше виплачених сум."

В іншій частині постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 29 грудня 2010 року залишити без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Курко О. П.

ОСОБА_3