Справа № 804/2320/16
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 грудня 2017 рокусправа № 804/2320/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Шальєвої В.А. Білак С.В.

за участю секретаря судового засідання:ОСОБА_1

За участю представників:

Позивача ОСОБА_2 ( договір від 07.09.2017 року)

Відповідача ОСОБА_3 ( НОМЕР_1)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2017 р.

у справі № 804/2320/16

за позовом ОСОБА_4

до Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровській області

третя особа: Відділ Держгеокадастру у Покровському районі Дніпропетровської області

про зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся з позовом до Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, третя особа - Відділ Держгеокадастру у Покровському районі Дніпропетровської області в якому просив визнати протиправною бездіяльність Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області щодо не розгляду по суті звернення ОСОБА_4 про виділення ОСОБА_4 земельної ділянки в натурі (на місцевості) як власнику земельної частки (паю) в КСП Побєда Покровського району Дніпропетровської області в розмірі 2,93 умовних кадастрових гектарів, зобовязавши Покровську районну державну адміністрацію Дніпропетровської області прийняти рішення про надання ОСОБА_4 дозволу на виготовлення технічної документації на земельну частку/пай площею 2,93 умовних кадастрових гектарів, розміщеної на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області та виділення цієї земельної ділянки у натурі (на місцевості) у власність для товарного сільськогосподарського виробництва, на яку позивач має право згідно рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2006 року, відповідно до якого за ОСОБА_4 визнано право на земельну частку (пай) в КСП Побєда Покровського району Дніпропетровської області у розмірі 2,93 умовних кадастрових гектарів.

В обґрунтування позову зазначено, що рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2006 року за позивачем визнано право на земельну частку (пай) в КСП Побєда Покровського району Дніпропетровської області у розмірі 2,93 умовних кадастрових гектарів, однак в порушення вимог Закону України Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) відповідачем не винесено відповідного рішення.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

На рішення суду першої інстанції надійшла апеляційна скарга від позивача, в обґрунтування якої посилається на зміст своїх позовних вимог.

За результатами перегляду справи просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав, просить суд апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати.

В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позову посилаючись на ті обставини, що відповідно до Закону України Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) районна державна адміністрація повинна виділити позивачеві таку земельну ділянку лише із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам на праві колективної власності. На даний час всі землі колективної власності КСП Побєда повністю розпайовані. А тому райдержадміністрація з обєктивних причин не має можливості сприяти позивачеві в реалізації його права на земельну частку (пай) у даному господарстві.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

З матеріалів справи встановлено, що відповідно до рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2006 року за позивачем визнано право на земельну частку (пай) в КСП Побєда Покровського району Дніпропетровської області у розмірі 2,93 умовних кадастрових гектарів вартістю 31 тисяча 892 гривні 17 копійок.

18 листопада 2015 року позивач звернувся до Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області із заявою про виділення в натурі земельної ділянки у розмірі 2,93 умовних кадастрових гектарів, однак, відповідно до листа від 03.12.2015 року вих. №57-2880/0/356-15 у задоволенні моєї заяви мені було безпідставно відмовлено.

Відповідно до розпорядження Покровської районної державної адміністрації від 20.10.2016 року №273/0/357-16 відмовлено ОСОБА_4 у виділенні земельної частки (паю) у розмірі 2,93 умовних кадастрових гектарів по колишньому КСП Победа Покровського району Дніпропетровської області у звязку з відсутністю вільних земельних ділянок, придатних для впаювання, із земель, які належали КСП Победа Покровського району Дніпропетровської області на праві колективної власності та рекомендовано відділу Держгеокадастру у Покровському районі Дніпропетровської області здійснювати постійний моніторинг з метою виявлення вільних земельних ділянок, придатних для паювання, які належали КСП Победа Покровського району Дніпропетровської області на праві колективної власності.

Відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції виходив з того, що оскільки земельні ділянки відносяться до земель колективної власності колишнього КСП Побєда, які були розпайовані та надані у власність членам КСП та пенсіонерам з їх числа у розмірі земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у відповідача відсутні права на розпорядження ними та приймати будь-які рішення щодо вказаних земельних ділянок.

Колегія суддів вважає такі висновки обґрунтованими виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Частиною 3 статті 78 ЗК України визначено, що земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Частиною 1 ст.84 ЗК України встановлено, що у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Згідно з ч.1 ст.123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється зокрема органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 81 Земельного кодексу України від 25.10.2001 року № 2768-ІІІ передбачено підстави набуття громадянами України права власності на земельні ділянки, а саме згідно п. "б" вказаної норми визначено, що такою підставою набуття права власності є безоплатна передача із земель державної і комунальної власності.

При цьому, згідно змісту положень ч. 1, п. "в" ч. 3, ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України таке безоплатне набуття права власності громадянами земельних ділянок із земель державної і комунальної власності здійснюється за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, лише один раз та в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Зокрема, згідно норми п. "б" ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства в розмірі не більше 2,0 гектара.

Порядок реалізації права громадян на безоплатне набуття у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства передбачено ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України.

Згідно зі ст.123 ЗК України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Частиною 6 ст.186-1 ЗК України визначається, що підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Судом зазначається, що право колективної власності на землю зі прийняттям Земельного Кодексу України(2001р.), який не передбачає такого права, за умов відсутності обставин припинення цього права, не перестає існувати у тих суб'єктів, які були наділені ним відповідно до вимог Земельного Кодексу України (1990р.).

З матеріалів справи встановлено, що на виконання Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720 Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність та Постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 року № 801 Про затвердження форми сертифікатів на право на середню частку (пай), відповідно до Розпорядження Покровської райдержадміністрації № 88 від 15.03.1996 року створено комісію в КСП Побєда, для обчислення середньої земельної частки (паю), розмірів майнових сертифікатів та структурної перебудови господарства.

Відповідно до Указу Президента України Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям № 720/95 від 08 серпня 1995 року, Розпорядження голови обладміністрації Про паювання земель та Розпорядження Покровської РДА № 88 від 15.03.1996 року було проведено паювання земель переданої підприємству в колективну власність з видачею сертифікатів без виділення землі в натурі.

Також було визначено, що право на земельну частку мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі, пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами підприємства на момент затвердження списків, проживаючих на території Покровської селищної ради.

Землі КСП Побєда розпайовані на підставі зборів уповноважених членів КСП/колгоспу/ Побєда Покровського району Дніпропетровської області від 06 лютого 1997 року, Протокол № 1 Про паювання земель, переданих у колективну власність, Протоколу № 3 від 06 лютого 1997 року Про паювання землі, яка знаходиться в колективній власності та оголошення списків членів господарства, що мають право на земельну частку для видачі сертифікатів та Рішення загальних зборів членів (уповноважених) КСП Побєда Покровського району Дніпропетровської області (Протокол І № 27 від 16.06.1997 року). Черга осіб, які мають право на отримання земельної ділянки (паю) по колишньому КСП Побєда, утворилася за рішеннями суду, які в певний час надавали громадяни.

Крім того, в матеріалах справи наявний лист - роз'яснення Держземагенства України від 13 жовтня 2014 року №22-28-0.13-12187/2-14 розпорядження вищезазначеними земельними ділянками не належить до компетенції жодного органу місцевого самоврядування чи виконавчої влади, визначеного статтею 122 Земельного кодексу України, а землі залишаються у колективній власності.

Тобто, якщо землі колективної власності не були повернуті до земель державної чи комунальної власності і право на них підтверджується державним актом на право колективної власності на землю, розпорядження вищезазначеними землями не належить до компетенції жодного органу місцевого самоврядування чи виконавчої влади, визначеного ст.122 ЗК України, а землі залишаються у колективній власності.

Судова колегія зазначає, що на час виникнення спірних правовідносин не надано доказів прийняття рішень про вилучення або викуп земельної ділянки, відповідної площі, із колективної власності колишнього КСП Побєда.

Доводи апелянта про те, що КСП Побєда припинило свою діяльність, не означає автоматичного переходу вказаної земельної ділянки до земель державної власності з правом розпорядження нею органом місцевого самоврядування.

При цьому, судова колегія враховує, що ЗК України та іншими нормативно-правовими актами правовий статус не розпайованих земельних ділянок сільськогосподарського призначення колективної власності колишніх КСП на даний час не визначено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2017 р. у справі № 804/2320/16 залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлено 14.12.2017 року.

Головуючий суддя: Н.А. Олефіренко

Суддя: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак