Справа № 758/3819/16-а
Суддя: Трегубенко Л. О.
Дата ухвалення: 2016-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 758/3819/16-а
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Трегубенко Л. О.,

при секретарі - Лемішко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №7 батальйону №2 УПП м. Києві ДПП, лейтенанта поліції Палюк Марини Юріївни, - про скасування постанови ПС2 №822348 від 31.01.2016 про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

23.03.2016 р. позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №7 батальйону №2 УПП м. Києві ДПП, лейтенанта поліції Палюк Марини Юріївни, - про скасування постанови ПС2 №822348 від 31.01.2016 про накладення адміністративного стягнення.

Обґрунтовує позовні вимоги тим, що 3.01.2016 о 10.00 год. ОСОБА_1, їхав на автомобілі НОМЕР_1, по Контрактовій площі у м. Києві, здійснив зупинку та припаркував автомобіль у краю проїзної частини, поблизу магазину «Сільпо» (стоянка автомобіля була здійснена з додержанням вимог ПДР України) та пішов до магазину по власних справах.

Близько 10 год. 30 хв. повернувся до свого автомобілю та почав рух, проїхавши приблизно 50 метрів, помітив, що за ним їде автомобіль патрульної служби України з увімкненим червоним проблисковим маячком, після чого зупинив свій автомобіль.

Його зупинила Інспектор роти №7 батальйону № 2 УПП м. Києва, лейтенант поліції Палюк М.Ю., після чого попросила надати посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію ТЗ, а коли надав документи та поцікавився причиною зупинки, поліцейська пояснила, що причиною зупинки є те, що здійснив зупинку у забороненому місці ближче чим 10 метрів до перехрестя, чим порушив вимоги ПДР. Заперечив, та сказав відповідачу, що Правил не порушував та стояв, набагато дальше від перехрещуваної проїзної частини та пішохідного переходу, а саме близько 15 метрів від останнього.

Відповідач наполягала на своєму, що я нібито порушив ПДР, перевірила його поліс ОСЦПВВ, сказала, що «ми будемо вас вчити» та разом зі своїм напарником повернулись до патрульного автомобілю та перестали звертати на мене будь-яку увагу. Через деякий час підійшов до патрульного автомобілю і спитав: «чи я затриманий? Чи можу їхати?» на що поліцейські відповіли, що можу їхати, після чого сів у авто та поїхав по власних с справах.

Про притягнення до адміністративної відповідальності йому не повідомляли, протоколу або постанови у справі про адміністративне правопорушення, з цього приводу не складали, його повідомили, що може бути вільний, вважав, що поліцейські зрозуміли, що зупинили його помилково і на цьому даний інцидент закінчено.

14.03.2016 отримав рекомендований лист (№729) від Управління патрульної служби МВС України в м. Києві в якому містилась копія постанови по справі про адміністративне правопорушення від 31.01.2016 серії ПС2 №822348, що підтверджується копією конверту з відміткою про відправку його 01.03.2016 та довідкою УДППЗ "Укрпошта" від 15.03.2016 №33-5-Л-448 про отримання листа 14.03.2016.

Вважає постанову у справі про адміністративне правопорушення протиправною і незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Згідно з оскаржуваною постановою, «ОСОБА_1 здійснив стоянку на перехресті вул. П.Сагайдачного та Контрактової площі, чим порушив вимоги п. 15.9 п ПДР чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.».

Правила дорожнього руху України, у редакції, що діяли на момент зупинки та діє на даний час, у п. 15.9. взагалі не містить пункту п. крім того п.15.9. регламентує заборону зупинки, а не стоянки транспортних засобів.

Відповідач притягнув до адміністративної відповідальності та призначив покарання у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за, нібито, порушення неіснуючого ПДР.

Відповідно до п. 1 розділу І «Загальні положення» Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 11.2015 року № 1376 (далі - Інструкція), ця Інструкція встановлює порядок оформлення в ганах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах (далі - органи поліції), матеріалів про адміністративні правопорушення, порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також визначає порядок контролю за втриманням законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення (крім правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху).

Відповідно до 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно п.3 розділу II «Документування адміністративних правопорушень» Інструкції, протоколи про адміністративні правопорушення не складаються у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП. Якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 256 КУпАП. крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП та п.8 розділу II «Документування адміністративних правопорушень» Інструкції, протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи те, що я 31.01.2016 року на місці зупинки мене Відповідачем, одразу заперечував факт допущення мною порушень ПДР та відповідно вчинення адміністративного правопорушення, зазначаю, що Відповідач згідно приписів Закону та Інструкції не мала права розглядати справу про адміністративне правопорушення на місці та за результатами розгляду справи виносити оскаржувану Постанову, а зобов'язана була скласти протокол про адміністративне правопорушення та вручити йому під розписку примірник складеного протоколу. В подальшому справа про адміністративне правопорушення підлягала розгляду в підрозділі Патрульної Поліції з винесенням за результатами її розгляду відповідної постанови.

Згідно ч. 4 ст. 256 КпАП України, при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до п. З розділу II «Документування адміністративних правопорушень» Інструкції, При складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягаєтеся до адміністративної відповідальності, роз'яснюються її права, передбачені статтями 55. 56, 59,63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 268 КпАП України, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката. іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідач протиправно винесла постанову в справі про адміністративне правопорушення на підставі порушення неіснуючого правила дорожнього руху, а ще й не роз'яснювала йому права та добилась того, що не знаючи про розгляд справи про адміністративне правопорушення та складання такої хибної Постанови, не зміг використати своє, передбачене ст. 59 Конституції України та ст. 268 КпАП України, право захист та довести свою невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 1,2,3 ст. 7 КпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Отже враховуючи положення перерахованих статей, той факт, що вдповідачем протиправно не було складено протоколу про адміністративне правопорушення, не було повідомлено його про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, не було роз'яснено мені мої права та забезпечена можливість ними скористатись (зокрема правом на захист) та те, що мене притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення неіснуючого Правила дорожнього руху, вважаю дії Інспектор роти № 7 батальйону № 2 УПП м. Києва ДПП, лейтенант поліції Палюк М.Ю. по складанню Постанови та притягненню його до адміністративної відповідальності незаконними та такими, що порушили його права, а оскаржувану постанову такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 5 ст. 288 КпАП України, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Просив скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 31.01.2016 серії ПС2 № 822348, та закрити адміністративну справу.

У додаткових поясненнях зазначив наступне.

Отримав копію оскаржуваної постанови серії ПС2 22348 від 31.01.2016 поштовим відправленням, було вручено 14.03.2016, що підтверджується його показами, відсутністю підпису у відповідній графі Постанови, а також конвертом рекомендованого відправлення та довідкою УДППЗ "Укрпошта" від 15.03.2016р. № 33-5-Л-448.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом посадовою особою, правомочним розглядати скаргу.

Позовна заява про скасування Постанови у справі про адміністративне правопорушення подана 23.03.2016, тобото на дев'ятий день після вручення позивачу оскаржуваної Постанови.

Отже постанова оскаржена з додержанням передбаченого Законом строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого с урядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про Національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про Національну поліцію», поліцейський зобов'язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського. Згідно ч. 1 ст. 64 ЗУ «Про Національну поліцію», особа, яка вступає на службу в поліції, дає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім'я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести же звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов'язки". Отже згідно Конституції та ЗУ «Про Національну поліцію», поліцейській, під час виконання своїх службових обов'язків, зобов'язаний діяти виключно на підставі у .їдку у межах повноважень та у спосіб визначений Конституцією України, Законами України, зокрема КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Відповідно до п. 1 розділу І «Загальні положення» Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 1.2015 року № 1376 (далі - Інструкція), ця Інструкція встановлює порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) розділах (далі - органи поліції), матеріалів про адміністративні правопорушення, порядок ляду справ про адміністративні правопорушення, а також визначає порядок контролю за дотриманням законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення (крім правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху). Згідно п. З розділу II «Документування адміністративних правопорушень» Інструкції, протоколи про адміністративні правопорушення не складаються у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП. Якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов'язана лети протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185- КУпАП. Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП та п. 8 розділу II «Документування адміністративних правопорушень» Інструкції, протокол про адміністративне правопорушення складається у двох і мірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи те, що 31.01.2016 року Позивач на місці зупинки його Відповідачем, разу заперечував факт допущення порушень ПДР та відповідно вчинення адміністративного правопорушення, зазначаю, що відповідно до приписів Конституції України, ЗУ «Про Національну поліцію», та Інструкції Відповідач була зобов'язана скласти протокол по справі про адміністративне правопорушення і не мала права та підстав роглядати справу про адміністративне правопорушення на місці і за результатами розгляду справи, виносити оскаржувану Постанову по справі про адміністративне правопорушення. В зв'язку з вказаним зазначаю, що оскаржувана Постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена Інспектором національної поліції Палюк М.Ю. з прямим та грубим порушенням Інструкції, ЗУ «Про національну поліцію», Конституції України та Присяги поліцейського, а отже така Постанова є незаконною та, як наслідок, такою, що не може породжувати юридичні права і обов'язки і підлягає скасуванню.

Просив позовну заяву задовольнити в повному обсязі та прийняти постанову про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 31.01.2016 серії ПС2 № 822348, та закрити провадження в адміністративній справі.

У судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав з наведених підстав, просить задовольнити.

Відповідач, інспектора роти №7 батальйону №2 УПП м. Києві ДПП, лейтенанта поліції Палюк М.Ю., з позовом ознайомлений, заперечень не надав, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання повторно не прибув, причини неприбуття не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС, у разі не прибуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підтверджений і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч. 3 ст. 2 КАС у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною ч. 1 ст. 69 КАС визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Суд установив, що 31.01.2016 о 10 год 30 хв інспектором роти №7 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП, лейтенантом поліції Палюк М.Ю. було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 822348 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 ККпАП, за те, що водій, керуючи автомобілем НОМЕР_1, а саме - здісйснив стоянку на перехресті вул. П. Сагайдачного - Контрактова площа, чим порушив вимоги п.15.9 р ПДР України.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Відповідно ст. 251 КУпП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 1061, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 1162, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 1211, 1212, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 1241 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 1321, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 1331, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 1644, статтею 1751 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 1811, частина перша статті 182, статті 183, 184, 1892, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

При розгляді справ про адміністративні правопорушення необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків тощо.

Зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КпАП, зокрема: постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення, а також, крім іншого, дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення.

Орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; про закриття справи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП ( п. 4 розділ ІІІ Інструкції).

Поліцейським, що розглядає справу, крім іншого, роз'яснюються особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки, заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання ( п. 9 розділ ІІІ Інструкції).

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю ( п. 10 розділ ІІІ Інструкції).

Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП ( п. 2 розділ ІV Інструкції).

Відповідачем перед прийняттям постанови про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП не дотримано наведених вимог закону та підзаконного правового акта (Інструкції), не перевірено і доказово не спростовано пояснення позивача, не встановлено час і місце правопорушення, очевидців, будь-яких інших об'єктивних даних у підтвердження наявності чи відсутності події правопорушення, фактично не з'ясовано дійсні обставини справи, що мають значення для прийняття правильного рішення.

Частиною 2 ст. 71 КАС передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Інспектором патрульної служби, який не з»явився в судове засідання, на виконання вимог ст. 71 КАС України не надано суду жодних доказів у підтвердження правомірності своїх дій і оскаржуваної постанови, та спростування доводів позивача щодо безпідставного притягнення до адміністративної відповідальності.

Виходячи з принципу презумпції невинуватості, покладеного у основу адміністративного права, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, суд дійшов висновку, що винесена 31.01.2016 інспектором роти №7 батальйону №2 УПП м. Києві ДПП, лейтенанта поліції Палюк М.Ю. постанова серії ПС2 №822348 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 ККпАП не відповідає вимогам закону, безпідставна, та підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, ст. ст. 122, 251, 283, 284 КУпАП, керуючись ст. ст. 2, 6-11, 17-19, 69, 71, 99, 158-163, 167, 171-2 , 185, 186, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ПС2 №822348 від 31.01.2016 інспектором роти №7 батальйону №2 УПП м. Києві ДПП, лейтенанта поліції Палюк М.Ю., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн..

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Подільський районний суд міста в порядку та строки, встановлені законом.

Апеляційна скарга на постану суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом ч. 3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л. О. Трегубенко