Справа № 316/1226/17
Суддя: Вільямовська Н. О.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 316/1226/17
Провадження №2-а/316/146/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області, у складі суду:

головуючого судді: Вільямовської Н.О.,

при секретарі судового засідання: Рябуха О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Енергодар справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора з ДН СП Енергодарського ВП ГУНП Запорізької області лейтенанта поліції Олексіїв Артема Олександровича, про скасування постанови про накладення адміністративного правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до інспектора з ДН СП Енергодарського ВП ГУНП Запорізької області лейтенанта поліції Олексіїв Артема Олександровича та просить суд визнати постанову серії БР №809522 від 02.08.2017р. про адміністративне правопоругення протиправною та скасувати її, провадження по справі закрити.

В обґрунтування позову позивач послався на те, що 02.08.2017 року відносно нього було складено постанову про накладення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП. Але позивач зазначає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню та вважає, що відповідач не мав права розглядати справу на місці зупинки транспортного засобу, а звинувачення, що він керував мопедом без посвідченн, є на думку позивача незаконними.

В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.22).

Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цимКодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Підставами для визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

При цьому обов'язковою умовою скасування такого рішення є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

02.08.2017 року інспектором з ДН СП Енергодарського ВП ГУНП Запорізької області лейтенантом поліції Олексіїв А.О. винесено постанову згідно якої ОСОБА_1 02.08.2017 року о 01 год. 00 хв. в м. Енергодар по вулиці Козацька, в районі будинку №17, керував транспортним засобом мопедом KANUNI не маючи посвідчення водія, чим порушив п. 2.1 ПДР України, а також даний транспортний звсіб не зареєстрований, чим порушив п.3.9 (в) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 статті 126 КУпАП (а.с.3).

Статтею 15 ЗУ «Про дорожній рух» визначено, що кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

Право на керування транспортними засобами відповідної категорії може бути надано:

мототранспортними засобами і мотоколясками (категорії A1, A) - особам, які досягли 16-річного віку.

Пунктом 1.10 ПДР України визначено, що механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

До внесення змін у ПДР України, що набули чинності 26.09.2011 року, поняття механічний транспортний засіб визначалось як - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми (крім транспортних засобів, робочий об'єм двигуна яких не перевищує 50 куб. см), а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Пунктом 1.10. Правил дорожнього руху України визначено, що мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об'ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Відповідно до талону на транспортний засіб, об'єм двигуна транспортного засобу - мопеда KANUNI, яким керував позивач складає 49,9 см куб. (а.с.5).

Пунктом 2.1 Правил дорожнього руху визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Пунктом 2.13 Правил дорожнього руху визначено, що право на керування транспортними засобами особам може бути надано:

-мототранспортними засобами і мотоколясками (категорії A1, A) - з 16-річного віку;

-автомобілями, колісними тракторами, самохідними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами, які експлуатуються на вулично-дорожній мережі, всіх типів (категорії B1, B, C1, C), за винятком автобусів, трамваїв і тролейбусів, - з 18-річного віку;

-автомобілями з причепами або напівпричепами (категорії BE, C1E, CE), а також тими, що призначені для перевезення великогабаритних, великовагових і небезпечних вантажів, - з 19-річного віку;

-автобусами, трамваями і тролейбусами (категорії D1, D, D1E, DE, T) - з 21-річного віку.

Транспортні засоби належать до таких категорій, зокрема до категорії A1 належать мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об'ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Згідно з посвідченням водія ОСОБА_1, він має право керувати транспортними засобами, що належать до категорії В (а.с.5,6).

Таким чином, керування мопедом робочий, об'єм двигуна якого не перевищує 50 куб. см потребує від водія наявність посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорії А1.

Закон України «Про Національну поліцію» N 580-VIII від 02.07.2015 р. визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до ст.1 та ст.13 Закону України «Про Національну поліцію», поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом № 1395 від 07.11.2015 року МВС України затверджено відповідну Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.4 Розділу І, п.2 Розділу III Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу; постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена, зокрема, приписами ст.126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Оскільки Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху прийнята Міністерством внутрішніх справ України на виконання вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення та спрямована на нормативне врегулювання діяльності поліцейських під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, то доводи позивача щодо незаконності розгляду справи на місці вчинення адміністративного правопорушення є безпідставними.

Відповідно до вимог ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Також згідно з ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно доч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановленихстаттею 72 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 дійсно 02.08.2017 року керував мопедом KANUNI без посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії А1. Зазначені обставини позивач ОСОБА_1 підтвердив у позовній заяві та не заперечував з цього приводу.

Таким чином, оскаржувана постанова сумнівів у суду не викликає, розцінюється належним доказом, свідчить про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад інкримінованого правопорушення і на нього накладено стягнення в межах санкції відповідно до вимог статті 126 КУпАП.

Відповідно до матеріалів справи вбачається, що будь-яких заяв та клопотань від позивача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не надходило, а постанова містить в собі посилання як на частину так і на статтю КУпАП, які записані у відповідних графах оскаржуваної постанови, порушення яких допустив позивач.

Під час розгляду справи судом також не було встановлено допущення і інших процесуальних порушень з боку відповідача, а тому суд вважає, що правові підстави для задоволення позову відсутні.

На підставі ст. ст. 3,9,11,69,70,71,158-160,163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора з ДН СП Енергодарського ВП ГУНП Запорізької області лейтенанта поліції Олексіїв Артема Олександровича, про скасування постанови про накладення адміністративного правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо вона не скасована, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Н. О. Вільямовська