Справа № 826/11206/17
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2017-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Лічевецького І.О., Мельничука В.П.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою громадської організації «Товариство ветеранів-однодумців» на ухвалу Окружного адміністративного суду м.Києва від 05 жовтня 2017 року у справі за заявою громадської організації «Товариство ветеранів-однодумців» про ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом громадської організації «Товариство ветеранів-однодумців» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м.Києві про визнання протиправним та скасування рішення,-

в с т а н о в и в:

07 вересня 2017 року громадська організація «Товариство ветеранів-однодумців» звернулась до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м.Києві, в якому просила адміністративний позов задовольнити, для чого надати судовий захист свободі організації від незаконного втручання в її діяльність з боку держави, представленою у спірних правовідносинах в особі ДПІ у Печерському районі м.Києва, яке полягає у обмеженні прав організації щодо вільного обрання мети і напрямків власної діяльності, зокрема, діяльності, пов'язаної із статусом неприбуткової організації; визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 27 липня 2017 року №232 про скасування ознаки неприбутковості з 01 липня 2017 року; вирішити питання про відстрочення сплати судових витрат на строк до постановлення судом ухвали стосовно клопотань, зазначених у заяві організації щодо звільнення її від сплати судового збору.

Одночасно з позовом ГО «Товариство ветеранів-однодумців» подала до суду заяву щодо звільнення від сплати судового збору, яку просила розглядати у судовому засіданні, та в якій просила вирішити питання стосовно направлення до Верховного Суду України відповідного звернення для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності Закону України від 22 травня 2015 року №484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», в частині, що стосується скасування пільг, передбачених у попередній редакції Закону України «Про судовий збір», для громадських організацій інвалідів і ветеранів.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 11 вересня 2017 року залишено позовну заяву ГО «Товариство ветеранів-однодумців» без руху, встановлено позивачу строк до 02 жовтня 2017 року для усунення недоліків позовної заяви.

Позивачем було подано до суду першої інстанції заяву від 05 жовтня 2017 року щодо ухвалення додаткового судового рішення, в якій останній просив постановити додаткове судове рішення стосовно вимоги позивача щодо вирішення судом першої інстанції питання про необхідність направлення до Верховного Суду України відповідного звернення для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності Закону України від 22 травня 2015 року №484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», в частині, що стосується скасування пільг, передбачених у попередній редакції Закону України «Про судовий збір», для громадських організацій інвалідів і ветеранів.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 05 жовтня 2017 року відмовлено у задоволенні заяви ГО «Товариство ветеранів-однодумців» про ухвалення додаткового судового рішення.

В апеляційній скарзі відповідачем заявлено вимоги скасувати ухвалу суду першої інстанції про відмову в ухвалення додаткового рішення з мотивів її протиправності та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Узагальнюючи доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що висновок суду першої інстанції про те, що клопотання позивача було належним чином розглянуто і вирішене ухвалою суду від 11 вересня 2017 року про залишення позовної заяви без руху не відповідає обставинам справи.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надходив. В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на відповідність ухвали суду першої інстанції вимогам чинного законодавства.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представником відповідача заявлено клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки даною справою мають займатися працівники іншого підрозділу, натомість, дане клопотання не підлягає до задоволення, оскільки до суду апеляційної інстанції з'явився представник відповідача з належно оформленими повноваженнями та у відповідності до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, переглянувши справу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, та перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ГО «Товариство ветеранів-однодумців» звернулась до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м.Києві про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 27 липня 2017 року №232 про скасування ознаки неприбутковості з 01 липня 2017 року.

Одночасно з позовом ГО «Товариство ветеранів-однодумців» подала до суду заяву щодо звільнення від сплати судового збору, яку просила розглядати у судовому засіданні, та в якій просила вирішити питання стосовно направлення до Верховного Суду України відповідного звернення для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності Закону України від 22 травня 2015 року №484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», в частині, що стосується скасування пільг, передбачених у попередній редакції Закону України «Про судовий збір», для громадських організацій інвалідів і ветеранів.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 11 вересня 2017 року залишено позовну заяву ГО «Товариство ветеранів-однодумців» без руху, встановлено позивачу строк до 02 жовтня 2017 року для усунення недоліків позовної заяви. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначено про розгляд заяви позивача про звільнення від сплати судового збору, яка не підлягає задоволенню, та запропоновано усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду оригіналу документу про сплату судового збору в розмірі 1600 грн.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні заяви щодо ухвалення додаткового судового рішення зазначив, що клопотання представника позивача про звільнення від сплати судового збору, яке у тому числі містить клопотання про необхідність направлення до Верховного Суду України відповідного звернення для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності Закону України від 22 травня 2015 року №484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» в частині, що стосується скасування пільг, передбачених у попередній редакції Закону України «Про судовий збір» для громадських організацій інвалідів і ветеранів, розглянута, за наслідками чого і винесено ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у зв'язку з чим суд дійшов до висновку про необґрунтованість заявленого представником ГО «Товариство ветеранів-однодумців» клопотання та, як наслідок, відсутність підстав для винесення судом додаткового рішення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для ухвалення додаткового судового рішення з наступних підстав.

Переглядаючи ухвалу суду першої інстанції колегія суддів досліджує дотримання судом норм процесуального права, що були чинними на момент постановлення судового рішення.

Порядок та підстави ухвалення додаткового судового рішення встановлені ст.168 КАС України (в редакції, чинній на момент постановлення ухвали Окружного адміністративного суду м.Києва від 05 жовтня 2017 року), відповідно до якої суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Судове рішення повинно бути повним та вирішувати усі позовні вимоги та усі питання, пов'язані з розглядом спору. Способом усунення неповноти судового рішення є ухвалення додаткового рішення (додаткової постанови чи ухвали). Необхідність постановлення додаткового рішення виникає тоді, коли судом задоволені позовні вимоги, але, у зв'язку з наявністю певних обставин, щодо окремих вимог судом не ухвалено рішення. Додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

У відповідності до змісту вказаної статті додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення (постанови чи ухвали), внаслідок якої залишилися невирішеними певні питання.

З матеріалів справи вбачається, що одночасно з позовом ГО «Товариство ветеранів-однодумців» подала до суду заяву щодо звільнення від сплати судового збору, в якій просила вирішити питання про необхідність направлення до Верховного Суду України відповідного звернення для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності Закону України від 22 травня 2015 року №484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», в частині, що стосується скасування пільг, передбачених у попередній редакції Закону України «Про судовий збір», для громадських організацій інвалідів і ветеранів; вирішити питання про звільнення позивача від сплати судового збору за подання до суду адміністративного позову.

За наслідком розгляду вказаного клопотання за позовом ГО «Товариство ветеранів-однодумців» судом першої інстанції постановлено ухвалу від 11 вересня 2017 року, якою залишено позовну заяву ГО «Товариство ветеранів-однодумців» без руху, встановлено позивачу строк до 02 жовтня 2017 року для усунення недоліків позовної заяви.

В мотивувальній частині вказаної ухвали зазначено, що позивачем до позовної заяви не додано жодного документа на підтвердження сплати судового збору, натомість, позивачем додано до позовної заяви заяву, у якій останній просить звільнити його від сплати судового збору, посилаюсь на те, що громадська організація не займається діяльністю, яка передбачає отримання прибутку, а також на те, що попередньою редакцією Закону України «Про судовий збір» громадські організації інвалідів і ветеранів були звільнені від сплати судового збору. Розглянувши заяву позивача про звільнення від сплати судового збору, суд наголосив на тому, що вона не підлягає задоволенню з огляду на те, що позивачем не наведено достатніх підстав та не надано належних доказів, які є підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки позивачем не додано до свого клопотання жодних доказів щодо неможливості сплати судового збору у встановленому Законом України «Про судовий збір» порядку, зокрема, установчих документів громадської організації, якими підтверджується мета та цілі діяльності останньої, документи на підтвердження відсутності коштів на рахунках (чи відсутності рахунків, як таких).

Отже, заява позивача щодо звільнення від сплати судового збору за подання до суду адміністративного позову була вирішена та за наслідком розгляду якої судом не встановлено підстав для звільнення ГО «Товариство ветеранів-однодумців» від сплати судового збору.

Крім того, відповідно до ч.5 ст.9 КАС України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) у разі виникнення в суду сумніву під час розгляду справи щодо відповідності закону чи іншого правового акта Конституції України, вирішення питання про конституційність якого належить до юрисдикції Конституційного Суду України, суд звертається до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта.

Отже, наведена норма передбачає, що за наявності у суду обґрунтованих сумнівів щодо відповідності тієї чи іншої норми, яка підлягає застосуванню при вирішенні справи (питання), Конституції України, такий суд наділений правом звернення до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності такої правової норми.

В той же час, звернення до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта не є імперативним обов'язком та вказане право підлягає застосуванню судом лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів щодо відповідності закону чи іншого правового акта Конституції України.

Колегія суддів зазначає, що учасники процесу можуть подавати до суду клопотання про звернення до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта, однак таке звернення до Верхового Суду України може мати місце саме внаслідок наявності у суду відповідних обґрунтованих сумнівів. Крім того, зазначена норма визначає можливі дії суду у разі виникнення сумніву під час розгляду справи, натомість, в даному випадку розгляд справи не розпочався, оскільки провадження не відкрито та справа до розгляду не призначена.

Враховуючи, що суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні заяви позивача про звільнення від сплати судового збору застосував норми Закону України «Про судовий збір» в редакції із змінами, внесеними Законом України від 22 травня 2015 року №484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», колегія суддів доходить висновку, що у суду першої інстанції були відсутні обґрунтовані сумніви щодо конституційності положень Закону України від 22 травня 2015 року №484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» в частині, що стосується скасування пільг, передбачених у попередній редакції Закону України «Про судовий збір», для громадських організацій інвалідів і ветеранів, а тому судом першої інстанції фактично вирішено подане позивачем клопотання у повному обсязі.

За таких обставин, за результатами розгляду апеляційної скарги, з урахуванням наведених норм права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку щодо відсутності підстав для ухвалення судом першої інстанції додаткового судового рішення, враховуючи, що стосовно заяви позивача про звільнення від сплати судового збору ухвалено відповідне судове рішення, яким вирішені питання, викладені позивачем, у повному обсязі.

Позивачем в судовому засіданні суду апеляційної інстанції подано заяву щодо недопущення судом явної помилки факту та забезпечення судом принципу змагальності, в якому просив залучити до матеріалів справи копію тексту Закону України «Про судовий збір», яка діяла до набрання чинності Законом України від 22 травня 2015 року №484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», яка в цій частині задоволена судом.

Також у вищезазначеній заяві позивач просив визнати очевидною обставину наявності пільги громадським організаціям ветеранів і інвалідів у п.19 ст.5 Закону України «Про судовий збір», яка діяла до набрання чинності Законом України від 22 травня 2015 року №484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» та такою, що не потребує доказуванню, яка в цій частині не підлягає задоволенню, оскільки в силу ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. При цьому, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Враховуючи, що встановлення обставини, про яку просить позивач, не має значення для ухвалення судового рішення (додаткової постанови), в цій частині заява не підлягає задоволенню.

Також в апеляційній скарзі позивачем ставилось питання щодо вирішення питання про відстрочення для позивача сплати судових витрат на строк до постановлення судом ухвали стосовно клопотань, зазначених у заяві організації щодо звільнення її від сплати судового збору, однак дане клопотання вирішено ухвалою про відкриття апеляційного провадження від 06 грудня 2017 року, в якій зазначено, що в силу п.5 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви про винесення додаткового судового рішення.

При цьому, в силу ст.88 КАС України (в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року) суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

У відповідності ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року) враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

З аналізу вищенаведених норм законодавства вбачається, що лише суд, який приймає до розгляду заяву (скаргу), може вирішити питання щодо відстрочення або розстрочення сплати судового збору, при цьому, суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями щодо вирішення питання про відстрочення сплати судового збору за позовом, який поданий до суду першої інстанції, а тому в цій частині клопотання не підлягає задоволенню.

Також до апеляційної скарги позивачем додано заяву щодо звернення до Верховного Суду України та звільнення від сплати судового збору, яку в судовому засіданні представник апелянта просив задовольнити, та в якій просив направити до Верховного Суду України відповідне звернення для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності Закону України від 22 травня 2015 року №484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», в частині, що стосується скасування пільг, передбачених у попередній редакції Закону України «Про судовий збір», для громадських організацій інвалідів і ветеранів; офіційно з'ясувати докази, якими організації слід підтверджувати обставину своєї неплатоспроможності, та надати позивачу строк для їх подання; звільнити організацію від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду.

У відповідності до ч.4 ст.7 КАС України якщо суд доходить висновку, що закон чи інший правовий акт суперечить Конституції України, суд не застосовує такий закон чи інший правовий акт, а застосовує норми Конституції України як норми прямої дії. У такому випадку суд після винесення рішення у справі звертається до Верховного Суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта, що віднесено до юрисдикції Конституційного Суду України.

Враховуючи, що в даному судовому процесі щодо оскарження ухвали про відмову в задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення судом перевірялась наявність або відсутність підстав у суду першої інстанції для винесення додаткового судового рішення, при цьому, не вирішувалось питання щодо застосування при перегляді зазначеної ухвали закону або іншого правового акту, який суперечить Конституції України, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення заяви позивача в цій частині.

Інші наведені в заяві вимоги не стосуються перегляду зазначеної ухвали, а також вирішені ухвалою про відкриття апеляційного провадження, про що зазначалось вище.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу громадської організації «Товариство ветеранів-однодумців» - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м.Києва від 05 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 21 грудня 2017 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді І.О.Лічевецький

В.П.Мельничук