Справа № 750/8908/17
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2017-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Прізвище судді першої інстанції: Логвіна Т.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року Справа № 750/8908/17

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі відповідач) про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок і виплату позивачу пенсії, виходячи з 50% грошового забезпечення, з якого сплачений єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги за підтримання високої бойової готовності, одноразової грошової допомоги за безперервну службу, премії до дня Незалежності України, виплаченої позивачу в вересні 2007 року в сумі 316,00 грн., премії до дня Збройних Сил України виплаченої в грудні 2007 року в сумі 1717,17 грн., індексації та вихідної допомоги, згідно з довідкою Чернігівського обласного військового комісаріату від 28 серпня 2017 року № 224, починаючи з 01 вересня 2017 року.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 жовтня 2017 року адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, так як, на думку апелянта, оскаржувана постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, апелянт посилається на те, що довідка Чернігівського обласного військового комісаріату, надана позивачу носить інформаційний характер та не може бути підставою до проведення перерахунку пенсії, оскільки не відповідає вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 р. № 45.

У запереченнях на апеляційну скаргу позивач зазначає, що подана ним довідка є додатковим документом, що містить відомості для здійснення відповідачем перерахунку його пенсії.

У судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 13 ст. 10, ч. 4 ст. 229, ст. 310 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апелянта, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач проходив службу в Територіальному Північно-Східному контрольно-ревізійному управлінні на посаді начальника групи контролю за діяльністю у сфері будівництва та послуг.

Наказом першого заступника Міністра оборони України (по особовому складу) від 22.11.2017 р. № 222 відповідно до п. 63, пп. «в» Положення про проходження військової служби офіцерського складу (мічманами) Збройних Сил України від 07.11.2001 р. № 1053/2001 позивач був звільнений з військової служби у відставку (за станом здоров`я).

На підставі наказу начальника Територіального Північно-Східного контрольно-ревізійного управління від 29.12.2007 р. № 203 позивач був виключений зі списків особового складу частини та направлений для зарахування на військовий облік до Чернігівського об`єднаного міського військового комісаріату Чернігівської облсті.

З 30.12.2007 р. позивач перебуває на обліку ГУ ПФУ в Чернігівській області та отримує пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ.

Вислуга позивача становить 20 повних років на військовій службі, а розмір пенсії 50%.

У серпні 2017 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про надання довідки про його грошове забезпечення за 24 останні місяці військової служби із зазначенням даних по складовим та відображенням відрахувань пенсійних внесків.

У відповідь на вказане звернення Чернігівським ОВК позивачу була видана відповідна довідка про грошове забезпечення та відрахування до Пенсійного фонду від 28.08.2017 р. № 224.

30.08.2017 р. позивач подав до ГУ ПФУ в Чернігівській області заяву (вх. 30.08.2017 р. № 722/К-12) про перерахунок пенсії та додав до неї оригінал довідки Чернігівського ОВК від 28.08.2017 р. № 224 про розмір його грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням, з яких сплачені страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Листом ГУ ПФУ в Чернігівській області від 08.09.2017 р. № 1494/03/К-12 позивача було повідомлено про відмову в задоволенні його заяви, оскільки перерахунок пенсії проводиться лише зі зміною розмірів видів грошового забезпечення, введення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а при обчисленні пенсії, на думку пенсійного органу, не повинні враховуватись зазначені складові грошового забезпечення, з яких сплачені страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Позивач, вважаючи протиправною таку відмову органу ПФУ, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Судова колегія встановила, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з сум види грошового забезпечення позивача, зазначені в довідці Чернігівського ОВК від 28.08.2017 р. № 224, з яких сплачені внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, підлягають врахуванню при обчисленні його пенсії.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262-ХІІ), «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» від 20.12.1991 р. № 2011-ХІІ (далі Закон № 2011-ХІІ), «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 р. № 400/97-ВР (далі Закон № 400/97-ВР), «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), постановою КМУ від 17.07.1992 р. № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» (далі Постанова № 393), постановою КМУ від 07.112007 р. № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» (далі Постанова № 1294), Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженою наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 р. № 260 (далі Інструкція № 260), постановою КМУ від 06.04.1998 р. № 452 (далі Постанова № 452), наказом Міністра оборони України від 05.03.2001 р. № 75 (далі Наказ № 75), постановою КМУ від 22.12.2010 р. № 1170 «Про затвердження переліку видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Постанова № 1170), постановою Правління Пенсійного Фонду України від 30.01.2007 р. № 3-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»» (далі Постанова № 3-1), наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 р. № 530 «Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей» (далі Положення № 530), Постановою КМУ від 18.05.1998 р. № 697 (далі Постанова № 697).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. З ст. 43 Закону № 2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У п. 7 Постанови № 393 передбачено, що пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Частинами 1, 2 статті 9 Закону № 2011-ХЇІ встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

При цьому, Постановою № 1294 впорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (п. 3).

Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до постанови № 1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов`язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону № 2011-XII), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби та винагорода за тривалість безперервної військової служби.

Законом № 2011-XII також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (ч. 1 ст. 10-1).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені Постановою № 1294 та Інструкцією № 260, відповідно до яких розмір грошової допомоги на оздоровлення обчислюється з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, на які військовослужбовець має право згідно із законодавством на день вибуття у щорічну основну відпустку (відповідну її частину) (пп. 3 п. 5 Постанови № 1294, пп. 30.4 п. 30 розділу XXX Інструкції № 260).

Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (пп. 3 п. 5 Постанови № 1294, пп.пп. 33.1, 33.3 п. 33 розділу XXXIII Інструкції № 260).

Винагорода за тривалість безперервної військової служби нараховується від окладу за основною посадою, яку займає військовослужбовець на день виникнення права на винагороду, та окладу за військовим званням, посадовий оклад і оклад за військовим званням (додаток 28 до Постанови № 1294, пп.пп. 32.1, 32.8 п. 32 розділу XXXII Інструкції № 260).

Одноразова грошова винагорода за підтримання високої бойової готовності військ, зразкове виконання службових обов`язків і бездоганну військову дисципліну встановлена Постановою № 452 та п. 32.1 Наказу № 75 і нараховується у розмірі двох місячних окладів грошового утримання, які виплачуються на день підписання наказу про виплату винагороди. До розрахунку беруться посадові оклади, передбачені в штатах.

Згідно з п. 31.1 Інструкції № 260 командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право преміювати осіб офіцерського складу, осіб рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, за їх особистий внесок у загальні результати служби. Розміри премії, але не менше 10 відсотків посадових окладів, установлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, та особливостей проходження служби.

Преміювання здійснюється в межах фонду грошового забезпечення, затвердженого для військової частини в кошторисі (пп.пп. 31.2, 31.3 Інструкції № 260).

Таким чином розмір премії обмежений лише мінімальною межею не менше 10% посадових окладів та не обмежений максимальним розміром.

Разом з тим, додаткові (одноразові) премії є складовими щомісячної премії та охоплюються загальним визначенням премія.

Тож, премія до Дня Незалежності України, виплачена позивачу у вересні 2007 року в сумі 316,00 грн. та премія до дня Збройних Сил України, виплачена в грудні 2007 року в сумі 1717,17 грн., є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, який відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону № 2011-XII належить до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

У свою чергу, одноразова грошова допомога при звільненні передбачена статтею 15 Закону №2011-ХІІ.

Водночас, розмір даної допомоги встановлений ч. 2 ст. 15 Закону № 2011-XII та пунктом 5.6.1 розділу V Інструкції № 260, відповідно до яких військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Згідно зі ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст. 2 Закону № 400/97-ВР Постановоою № 697 затверджено перелік видів оплати праці та інших виплат, на які не нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та які не враховуються при обчисленні середньомісячної заробітної плати для призначення пенсій.

До вказаного переліку не включені підйомна допомога, вихідна допомога та індексації, які виплачуються військовослужбовцям. Відповідно з даних сум нараховувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Постановою № 1170 відповідно до ч. 7 ст. 7 Закону № 400/97-ВР затверджений перелік видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно даного переліку до нього не входить вихідна допомога військовослужбовцям при звільненні з військової служби та індексація, відповідно з цих сум утримується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

У ст. 1-1 Закону № 2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Відповідно до ст. 16 Закону № 1058-IV застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, у тому числі в письмовій формі отримувати безоплатно відомості, внесені до її персональної облікової картки з системи персоніфікованого обліку та Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Порядок збору, розгляду та направлення на виконання документів щодо пенсій військовослужбовців врегульований Постановою № 3-1 та Положенням № 530.
Так, згідно з п. 7 Постанови № 3-1 для призначення пенсії за вислугу років і по інвалідності подаються грошовий атестат, або довідка про розмір грошового забезпечення, і довідка про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби.

Водночас, статтею 63 закону № 2262-ХІІ передбачено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 28.05.2013 р. у справі № 21-97а13.

Виходячи з викладеного, колегія суддів звертає увагу на те, що на отримувані позивачем з 01.01.2007 р. суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги за підтримання високої бойової готовності, одноразової грошової допомоги за безперервну службу, премії до дня Незалежності України, виплаченої позивачу у вересні 2007 року в сумі 316,00 грн., премії до дня Збройних Сил України виплаченої в грудні 2007 року в сумі 1717,17 грн., індексації та вихідної допомоги, вказані у довідці Чернігівського ОВК від 28.08.2017 р. № 224, були нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування /Т.1 а.с.70-73/, а тому суми таких виплат підлягають врахуванню для здійснення перерахунку пенсії позивача.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що перерахунок пенсії позивача повинен бути зроблений не у зв`язку із зміною розміру його грошового забезпечення, а у зв`язку із поданням ним у порядку, встановленому ст. 63 Закону № 2262-ХІІ додаткових документів, які дають право на відповідне підвищення пенсії.

Доводи апелянта про те, що ним вже було нараховано та призначено позивачу пенсію згідно з нормативно-правовими актами щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців, на які послався суд першої інстанції, є необґрунтованими, оскільки в даному випадку спір виник з приводу перерахунку пенсії позивача на підставі вищевказаних конкретних складових його грошового забезпечення, а не за обставин, на які посилається апелянт.

Твердження апелянта щодо відсутності у матеріалах пенсійної справи та документах відомостей щодо отримання позивачем під час проходження служби складових, з урахуванням яких він просить суд зобов`язати ГУ ПФУ здійснити перерахунок його пенсії, колегія суддів вважає безпідставними і такими, що спростовуються матеріалами справи.

Більш того, апеляційний суд зазначає, що чинне пенсійне законодавство наділяє органи ПФУ повноваженнями щодо звернення з відповідними запитами до суб`єктів господарювання для отримання відомостей з метою перевірки наявності чи відсутності правових підстав для здійснення, зокрема, перерахунку пенсії особи і таким чином, забезпечення реалізації її конституційного права на отримання пенсії у розмірі, визначеному законодавством. Однак, у даному випадку апелянтом не доведено вжиття будь-яких заходів для повної і всебічної реалізації прав позивача і належного виконання своїх обов`язків.

З наведених підстав судова колегія також вважає необґрунтованими доводи апелянта про те, що з довідки, поданої позивачем, неможливо встановити факт сплати з отримуваних ним виплат єдиного внеску.

Посилання апелянта на те, що ним не приймалося рішення за зверненням позивача щодо перерахунку його пенсії, а лише були складено лист, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки такий лист містить у собі відмову у здійсненні перерахунку пенсії позивача та за своєю суттю і змістом є рішення суб`єкта влади.

При цьому, у рішенні від 30.01.2003 р. N 3-рп/2003 Конституційний Суд України зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Крім того, у рішенні від 10.04.2008 р. по справі «Вассерман проти Росії» Європейський суд з прав людини також наголосив на тому, що засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути «ефективним» як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством.

При цьому, згідно зі ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апелянт, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України, не довів перед судом правомірності своїх дій та не переконав суд у своїй правоті.

Враховуючи вищевикладене та переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні спірних правовідносин було повно встановлено обставини справи та правильно застосовано норми матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області підлягає залишенню без задоволення, а постанова Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 жовтня 2017 року без змін.

Керуючись ст.ст. 229, 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 жовтня 2017 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Рішення виготовлено 20 грудня 2017 року.

Головуючий суддя

Судді: