Справа № 369/12414/17
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2017-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Волчко Андрій Ярославович
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання Цюпка Б.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_3 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом Києво-Святошинського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Київській області до Громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_3 про затримання з метою ідентифікації,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2017 року Державна міграційна служба України в Київській області звернулась в Києво-Святошинський районний суд Київської області з позовом до Києво-Святошинського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Київській області до Громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_3, в якому просила: затримати з метою ідентифікації громадянина Народної Республіки Бангладеш, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з поміщенням його в Чернігівський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства (адреса: 15044, АДРЕСА_1) на строк, необхідний для ідентифікації вищезазначеної особи, але не більш як на 6 (шість) місяців.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 листопада 2017 року позов задоволено: затримано з метою ідентифікації громадянина Народної Республіки Бангладеш, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з поміщенням його в Чернігівський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства (адреса: 15044, АДРЕСА_1) на строк, необхідний для виконання рішення суду про примусове видворення, але не більш як на 6 (шість) місяців.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати. На думку апелянта, оскаржувана постанова винесена судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що позивачем відносно Громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_3 рішення про примусове видворення не приймалося, що свідчить про необґрунтованість висновків суду першої інстанції про затримання відповідача на строк, необхідний для його виконання.

Заперечень на апеляційну скаргу від позивача не надійшло.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Частиною 4 статті 229 КАС України встановлено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 9 листопада 2017 року під час проведення цільових профілактичних заходів з нагляду та контролю за виконанням законодавства в міграційній сфері працівниками Києво-Святошинського РВ УДМС України в Київській області спільно з працівниками Управління ДМС України в Київській області та Києво- Святошинського ВП ГУ НП України в Київській області у Києво-Святошинському районі Київської області поблизу ТЦ «Ашан», який розташований за адресою: Київська область, с. Петропавлівська Борщагівка, Кільцева дорога, 4 виявлений громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 який перебуває на території України без законних на це підстав та документів.

09 листопада 2017 року відносно відповідача складно протокол серія ПР МКО № 083606 про адміністративне правопорушення та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПН МКО № 083606, якою відповідно до ч. 1 статті 203 Кодексу України про адміністративне правопорушення накладено на громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_3 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. (а.с. 9-10).

Також, 09 листопада 2017 року Головним спеціалістом ВОЗНМРВ УДМС України в Київській області складено протокол № 001709 про адміністративне затримання громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_3 (а.с. 12).

У зв'язку з вищевикладеними обставинам, позивач звернувся до суду з позовом про затримання відповідача з метою ідентифікації.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача відсутні документи на імміграцію в Україну та зазначив про наявність підстав вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про примусове видворення.

Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України.

Даючи правову оцінку вищевикладеному, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статті 9 вказаного Закону іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Іноземці та особи без громадянства під час проходження прикордонного контролю у пунктах пропуску через державний кордон зобов'язані подати свої біометричні дані для їх фіксації.

Строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Статтею 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно частини 2 до статті 183-7 КАС України (в редакції, що була чинною в період подання позову) у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі, адміністративний суд, визначений частиною першою цієї статті, за клопотанням органу (підрозділу), який подав такий позов, може прийняти одне з таких рішень:

1) взяти особу на поруки підприємства, установи чи організації;

2) зобов'язати іноземця або особу без громадянства внести заставу;

3) затримати іноземця або особу без громадянства з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29.02.2016 № 141 затверджено Інструкцію про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Ця Інструкція регулює порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (далі - ПТПІ), та визначає порядок дій посадових осіб ПТПІ, територіальних органів та підрозділів Державної міграційної служби України, органів охорони державного кордону при розміщенні іноземців та осіб без громадянства в ПТПІ, їх утриманні, передачі та звільненні з ПТПІ.

Пунктом 12 зазначеної інструкції встановлено, що Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1110 затверджено типове положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Відповідно до п. 1 зазначеного Положення пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (далі - пункт тимчасового перебування), є державною установою, що призначена для тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства:

стосовно яких судом прийнято рішення про примусове видворення за межі України;

стосовно яких судом прийнято рішення про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України, у тому числі прийнятих відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

затриманих ДМС, її територіальними органами та підрозділами на строки та в порядку, передбачені законодавством;

затриманих за рішенням суду до завершення розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Пунктом 5 зазначеного Положення встановлено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців з дня фактичного затримання особи.

Строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування не може перевищувати шести місяців з дня фактичного затримання особи. У разі наявності умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи у зазначений строк чи прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, такий строк може бути продовжений, але не більш як на дванадцять місяців.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки про звернення за захистом на Україні, термін її дії закінчився 20 січня 2016 року (а.с. 34)

Під час затримання Громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_3, у останнього був відсутній документ, що посвідчує особу та дає йому право на законне перебування на території України.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач порушив законодавство України, не надав документів, які посвідчують особу та не надав суду доказів законного перебування на території України, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для затримання відповідача з метою ідентифікації з поміщенням його в Чернігівський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на строк не більш як на 6 (шість) місяців.

Разом з цим, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для затримання відповідача з метою ідентифікації на строк, необхідний для виконання рішення суду про примусове видворення, оскільки рішення про примусове видворення Громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_3 компетентним органом та судом не приймалось, з огляду на що, колегія суддів вважає за необхідне змінити оскаржувану постанову суду першої інстанції та затримати його з метою ідентифікації з поміщенням в Чернігівський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на строк, необхідний для забезпечення примусового видворення, але не більш як на 6 (шість) місяців.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Пунктом 2 частини 1 статті 315 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Частиною 1 статті 317 КАС України встановлено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Таким чином, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для затримання відповідача з метою ідентифікації, разом з цим не врахував, що таке затримання має бути здійснено на строк, необхідний для забезпечення примусового видворення, але не більш як на 6 (шість) місяців, а не для виконання рішення суду про примусове видворення, оскільки рішення про примусове видворення відносно відповідача поки не приймалось.

Враховуючи вищевикладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, на думку колегії суддів, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана постанова суду першої інстанції зміні.

Керуючись ст. ст. 243, 310, 315, 317, 321, 322, 329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 листопада 2017 року змінити, виклавши абзац 2 її резолютивної частини в наступній редакції:

«Затримати з метою ідентифікації громадянина Народної Республіки Бангладеш, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з поміщенням його в Чернігівський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства (адреса: 15044, АДРЕСА_1) на строк, необхідний для забезпечення примусового видворення, але не більш як на 6 (шість) місяців.».

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання Касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 21 грудня 2017 року.

Головуючий суддя Н.В. Безименна

Судді А.Ю Кучма

В.О. Аліменко