Справа № 802/1474/17-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

14 грудня 2017 р. Справа № 802/1474/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитришеної Руслани Миколаївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Макарової К.В.

представника позивача: ОСОБА_1

представника третьої особи: Роя В.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: ОСОБА_3

до: приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Верби Віталія Миколайовича, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору ПАТ КБ "ПриватБанк"

про: визнання незаконним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Верби Віталія Миколайовича, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору ПАТ КБ "ПриватБанк" про визнання незаконним та скасування рішення.

Представником третьої особи ПАТ КБ "ПриватБанк" на адресу суду подано клопотання про закриття провадження у справі, яке мотивоване тим, що даних спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Представник позивача у судовому засіданні заперечувала з приводу задоволення вказаного клопотання.

Відповідач уповноваженого представника в судове засідання не направив, причини неявки в судове засідання суду не відомі.

Розглянувши подане клопотання, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Так, позивач оскаржує рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за номером 35491277 від 01.06.2017 року приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Верби В.М. щодо нерухомого майна квартири АДРЕСА_1.

Згідно матеріалів справи слідує, що відповідно до укладеного договору іпотеки від 28.11.2007, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Терещенко В.В. (запис 777), ОСОБА_3, в забезпечення зобов"язань ОСОБА_6 за кредитним договором від 28.11.2007 року, передала ПАТ КБ "ПриватБанк" у іпотеку нерухоме майно, а саме трикімнатну квартиру, загальною площею 59,3кв. м., житлова 41,4 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2. Вказана нерухомість належить ОСОБА_3 на підставі Договору дарування від 22.04.2002, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Сухановою Т.О., внесений до реєстру за №1441,

У зв"язку з невиконанням зобов"язань за кредитним договором від 28.11.2007, ПАТ КБ "ПриватБанк" звернув стягнення на предмет іпотеки. Між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ТОВ "Естейт Селінг" 13.11.2015 було укладено від імені ОСОБА_3 договір купівлі-продажу квартири (предмет іпотеки). В той же день, 13.11.2015 між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ТОВ "Естейт Селінг" було укладено договір іпотеки вищевказаної квартир.

Згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15.11.2016 по справі №127/678/16-ц визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири, що був укладений між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ТОВ "Естейт Селінг" 13.11.2015, а також визнано недійсним договір іпотеки квартири, що укладений 13.11.2015 між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ТОВ "Естейт Селінг". Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 24.04.2017 по справі №127/678/16-ц (провадження 22-ц/772/766/2017) рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15.11.2016 залишено без змін. Рішення набрало законної сили в момент винесення ухвали від 24.04.2017.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного Реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна вищевказане нерухоме майно було перереєстроване за ОСОБА_3, іпотека, заборона відсутні.

За наведеного вище, представником ПАТ КБ "ПриватБанк" 30.05.2017 було подано заяву до державного реєстратора (відповідача) про внесення змін до Державного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна: внести заборону відчуження нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 та реєстру іпотек в частині предмету обтяження. Перенести записи до єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

01.06.2017 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Вербою В. М. як державним реєстратором внесено в реєстр запис про іпотеку №2072079, яким іпотеку від 28.11.2007 перенесено із запису №1059867. Підставою для такого внесення став договір іпотеки від 28.11.2007 за №7770, посвідчений приватним нотаріусом Терещенко В.В.

Також, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Вербою В. М. як державним реєстратором внесено в реєстр запис про обтяження №20720431, номер 35491277 від 01.06.2017, яким внесено обтяження, заборону на нерухоме майно, а саме майно ОСОБА_3 від 28.11.2007, перенесено із запису №1059883. Підставою для внесення цих записів є договір іпотеки від 28.11.2007 №7770, посвідчений приватним нотаріусом Терещенко В.В.

Зі змісту позову слідує, що відповідачем при вчинені реєстраційних дій було порушено норми ч. 3 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", згідно якої державний реєстратор, зокрема встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а отже суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно.

Відповідно до своїх пояснень сторона позивача як на підставу для протиправної реєстрації вказує, що іпотека була припинена, про що в державному реєстрі було вчинено запис.

Відтак, на думку представника третьої особи, якщо спірні правовідносини, пов"язані із невиконанням умов цивільно-правових угод, не є публічно-правовим, а випливає із договорних відносин, що вказує на майновий спір, який має вирішуватись за правилами ЦПК.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Зокрема судом встановлено, що спірні правовідносини пов"язані із умовами цивільно - правової угоди, зокрема договору іпотеки від 28.11.2007 за №7770. Сторона позивача заперечує існування договору іпотеки, покликаючись, що в Єдиному реєстрі внесено запис про припинення іпотеки. На противагу цьому, третя особа вказує, що договір іпотеки є чинним, про що державним реєстратором було перенесено записи у ЄДР. Отже у цій справі предметом спору є фактично договірні правовідносини, які пов"язані із належним виконанням умов цивільно - правової угоди, тому спір не є публічно - правовим, а має вирішуватись за правилами ЦПК.

Аналогічна правова позиція закріплена в постанові Верховного суду України від 14 червня 2016 року у справі №21-41а16.

За приписами статті 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. В силу вимог пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, якщо провадження за позовною заявою, яку не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства було помилково відкрито, суд закриває провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 157, 165, 186, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

клопотання представника третьої особи - задовольнити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Верби Віталія Миколайовича, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору ПАТ КБ "ПриватБанк" про визнання незаконним та скасування рішення - закрити.

Роз"яснити позивачу, що даний спір відноситься до юрисдикції місцевого суду за правилами цивільного судочинства.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України. Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

Суддя/підпис/ Дмитришена Руслана Миколаївна

Копія вірна.

Суддя:

Секретар: