Справа № 826/12585/17
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

11 грудня 2017 року справа №826/12585/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовомГоловного управління ДФС у місті Києві
доОСОБА_1
простягнення податкового боргу
В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДФС у місті Києві (далі по тексту - позивач, ГУ ДФС) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_1), в якому просить стягнути з відповідача податковий борг у сумі 3 931 633,54 грн.

Згідно з розрахунком позивача за ОСОБА_1 обліковується заборгованість (недоїмка) перед бюджетом у розмірі 3 931 633,54 грн., у тому числі з податку на прибуток фізичних осіб 3 000 000,00 грн., пеня 8 779,89 грн., та з військового збору у розмірі 897 624,14 грн., пеня 25 229,51 грн.

Згідно з рішенням ДФС України від 29 липня 2016 року №204 Голова ДФС України вирішив надати розстрочення сплати грошових зобов'язань під проценти за грошовими зобов'язаннями з податку на доходи фізичних осіб та з військового збору.

На підставі цього рішення між ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС та ОСОБА_1 укладено договір про розстрочення грошових зобов'язань від 10 серпня 2016 року №4, за умовами якого ДФС України надала відповідачу розстрочення сплати грошових зобов'язань на загальну суму 6 500 000,00 грн., у тому числі 5 000 000,00 грн. з податку на доходи фізичних осіб, 1 500 000,00 грн. з військового збору, від проценти строком з 31 липня 2016 року по 13 жовтня 2016 року.

Відповідно до вказаних документів відповідач зобов'язаний сплатити розстрочене грошове зобов'язання у наступні строки та розмірах: 15 серпня 2016 року - 2 166 666,00 грн.; 15 вересня 2016 року - 2 166 666,00 грн.; 13 жовтня 2016 року - 2 166 668,00 грн.

Оскільки ОСОБА_1 не сплатив повністю розстрочену суму грошового зобов'язання, на думку ГУ ДФС, така сума є податковим боргом, а тому позивач просить стягнути податковий борг у судовому порядку.

Відповідач письмового заперечення проти позову та відповідних доказів до суду не надав; проте подав заяву про розстрочення податкового боргу, у якій просив розстрочити сплати податкового боргу на 60 місяців шляхом щомісячного стягнення рівними частинами.

Окружний адміністративний суд міста Києва погоджується з позовними вимогами, виходячи з наступних мотивів.

Згідно з визначенням підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пункт 57.1 статті 57 Податкового кодексу України встановлює, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 100.1 статті 100 Податкового кодексу України розстроченням, відстроченням грошових зобов'язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов'язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день прийняття контролюючим органом рішення про розстрочення, відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу.

За правилами пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України нарахування пені розпочинається:

при нарахуванні суми грошового зобов'язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов'язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

при нарахуванні суми податкового зобов'язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов'язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов'язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

при нарахуванні суми податкового зобов'язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов'язання.

Таким чином, після несплати у встановлений строк відстроченої суми грошових зобов'язань така сума грошових зобов'язань набуває статусу податкового боргу, на які може бути нарахована пеня.

Матеріали справи підтверджують, що спірна сума заборгованості з податку на доходи фізичних осіб та з військового збору виникла внаслідок несплати розстроченої суми грошового зобов'язання, самостійно визначеного у податковій декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік.

Доказів сплати суми самостійно визначеної та розстроченої суми податкового зобов'язання у повному розмірі до суду не надано, тому, спірна сума заборгованості вважається податковим боргом.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Суд встановив, що державною податковою інспекцією на місцем обліку 31 жовтня 2016 року вручено відповідачу податкову вимогу від 25 жовтня 2016 року №8789-17.

Згідно пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків проводяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Докази, які б підтверджували сплату спірної суми податкового боргу на момент вирішення спору, у справі відсутні, що є підставою для його стягнення у судового порядку.

Відповідно до частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, що позовні вимоги ГУ ДФС є доведеними, підтверджуються необхідними доказами, а тому підлягають задоволенню.

Щодо заяви відповідача про розстрочення податкового боргу суд зазначає про її передчасність та роз'яснює позивачеві, що така заява може бути подана у порядку статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України на стадії виконання судового рішення.

Відповідно до частини четвертої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Частина перша статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України негайно також виконуються постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження у адміністративних справах, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5, 6 частини першої статті 1832 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163, 1832, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Головного управління ДФС у місті Києві задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1; 04210, АДРЕСА_1) на користь Державного бюджету України податковий борг у розмірі 3 931 633,54 грн., у тому числі з податку на доходи фізичних осіб 3 008 779,89 грн., з військового збору 922 853,65 грн.

3. Допустити негайне виконання постанови.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя В.А. Кузьменко