Справа № 813/4523/16
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/10322/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Дідик Н.С.,

представника позивача: ОСОБА_1,

представників відповідача: ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області (№48) на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року, головуючий суддя Сакалош В.М., ухвалена о 13:15:13 год. у м. Львові, повний текст якої складено 28.09.2017 року, у справі за адміністративним позовом Галицької об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області до Львівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області (№48) про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2016 року позивач Галицька об»єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області (далі Галицька ОДПІ) звернулась в суд з позовом до Львівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області (№48) (далі ЛВК №48), в якому просила стягнути кошти з рахунків платника податків для погашення податкового боргу в сумі 73980,24 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що відповідач має податкову заборгованість у сумі 73 980,24 грн., яка складається із земельного податку з юридичних осіб. На даний час сума податків відповідачем у встановлені законом строки до бюджету не сплачена, і як наслідок, визнається сумою податкового боргу. Враховуючи наведене, позивач просить позов задовольнити в повному обсязі.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року адміністративний позов задоволено; стягнуто з рахунків Львівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області (№48) (, місцезнаходження: 79031, м. Львів, вул. Хуторівка, 2, у банках, обслуговуючих такого платника та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів на користь бюджету кошти для погашення податкового боргу в сумі 73 980 (сімдесят три тисячі дев»ятсот вісімдесят) грн. 24 коп.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, ЛВК №48 оскаржила її в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що апелянт є установою, яка повністю утримується за рахунок коштів державного бюджету і тому належить до переліку установ, звільнених від сплати земельного податку, відповідно до ухвали Львівської МР №4430.

В судовому засіданні представники відповідача підтримали свою апеляційну скаргу, вважають оскаржену постанову суду незаконною та протиправною та повністю підтримали доводи, зазначені у апеляційній скарзі.

Представник позивача заперечив проти апеляційної скарги, вважає оскаржену постанову суду законною та обґрунтованою та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Львівська виправна колонія управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області (№48), , знаходиться за адресою: 79031, м. Львів, вул. Хуторівка, 2.

Згідно карток особових рахунків та довідки Галицької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області податковий борг ЛВК (№48) станом на 07.12.2016 року становить 73 980,24 грн.

Податкова заборгованість у відповідача виникла у зв»язку з несплатою земельного податку з юридичних осіб.

Так, заборгованість відповідача виникла на підставі самостійно поданої податкової декларації з плати за землю від 18.02.2016 року, податкових повідомлень рішень № від 25.08.2016 року, № від 14.12.2015 року, № від 14.12.2015 року, № від 07.12.2015 року та зворотного боку облікової картки платника податків.

На підтвердження права звернення до суду про стягнення з відповідача даного боргу, позивачем долучено копію корінця податкової вимоги форми «Ю» № 9024-17 від 08.09.2016 року.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не представлено суду доказів в підтвердження факту вжиття заходів щодо погашення заборгованості перед бюджетом, не надано доказів в спростування вимог позивача, отже позовні вимоги про стягнення податкового боргу підлягають задоволенню.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та є правильними, виходячи з наступних підстав.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов»язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Згідно зі ст. 92 Основного Закону виключно законами України встановлюються система оподаткування, податки і збори.

ПК України регулюються відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, визначається вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов»язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов»язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до ст. 16 ПК України платники податків зобов»язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно із ст. 15 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об»єкти оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов»язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг сума грошового зобов»язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов»язання.

Відповідно до п.п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України плата за землю це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно з п. 287.1 ст. 287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Відповідно до п. 287.3 ст. 287 ПК України податкове зобов»язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов»язаний самостійно сплатити суму податкового зобов»язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У п. 57.3 ст. 57 ПК України зазначено, що у разі визначення грошового зобов»язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов»язаний сплатити нараховану суму грошового зобов»язання протягом 10-ти календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПКУ у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов»язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.п. 20.1.18, п. 20.1 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Як видно з матеріалів справи та підтверджується відповідними доказами у ній, податковий борг відповідача складається із заборгованості по сплаті грошового зобов»язання із земельного податку з юридичних осіб у розмірі 73 980 грн. 24 коп.

Орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Пунктом 95.1 ст. 95 ПК України визначено, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пунктів 95.2 - 95.3 ст. 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

В матеріалах справи наявна податкова вимога від 08.09.2016 року за №9024-17 на суму 73 981, 70 грн., яка була вручена платнику податків 14.09.2016 року.

З огляду на викладене, оскільки за відповідачем рахується податковий борг у розмірі 73 980,24 грн., а суду не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт погашення цього податкового боргу, то суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку, що такий борг підлягає стягненню на підставі рішення суду.

Крім цього, безпідставними є покликання апелянта на те, що ЛВК (№48) є звільненою від сплати земельного податку на підставі ухвали Львівської міської ради №4330 від 29.01.2015 року виходячи з наступного.

Так, ухвалою Львівської міської ради №4330 від 29.01.2015 року «Про встановлення ставок земельного податку та пільг щодо земельного податку, що сплачується на території м. Львова» звільнено від сплати земельного податку, серед іншого, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, органи прокуратури, заклади, установи та організації, спеціалізовані санаторії України для реабілітації, лікування та оздоровлення хворих, військові формування, утворені відповідно до законів України, Збройні Сили України та Державну прикордонну службу України, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Однак, предметом даного позову є стягнення узгодженої суми податкового зобов»язання, а не правомірність нарахування такого зобов»язання зі сплати земельного податку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Львівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області (№48) залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року у справі №813/4523/16 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 243 КАС України - з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

ОСОБА_4

Повний текст постанови складено 21.12.2017 року.