Справа № 739/1946/17
Суддя: Чепурко В. В.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 739/1946/17
Провадження № 2-а/739/58/17
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" грудня 2017 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород - Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря Лукаш Н.Я.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області (далі відповідач) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 85, №86 від 10 листопада 2017 року, винесеної адміністративною комісією Новгород-Сіверською міською радою Чернігівської області, якою його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що при ухваленні оспорюваної постанови було допущено порушення порядку розгляд справ про адміністративні правопорушення, а також зазначає про відсутність події адміністративного правопорушення. Позивач вказує, що зі змісту постанови не вбачається порушення ним правил благоустрою території міста, оскільки у ній не вказано, що саме він вчинив і чи містить вчинене склад правопорушення, натомість лише стверджується про певні обставини, а саме про відсутність світла біля його магазину та урни. Позивач зазначає, що освітлення біля магазину влаштовано, при цьому під час перевірки внаслідок «перегорання» лампи воно не працювало, що саме по собі не є правопорушення. Також вказує, що біля його магазину встановлена урна для сміття, яка є підвісною і розміщується на двері чи на спеціальне місце (на колону поряд з входом) і періодично знімається для очищення. На час перевірки урна могла бути знята для очищення від сміття. При цьому правила благоустрою не визначають хто саме повинен встановити урну (сама міська рада, балансоутримувач обєкту чи орендар). Крім того позивач зазначає, про протоколи про вчинення правопорушення складалися не в його присутності, копії протоколів йому не вручалася, що є порушенням вимог статті 254 КУпАП. 09 листопада 2017 року він отримав виклик до міської ради для участі в розгляді справи про адміністративне правопорушення, однак з нього не вбачалося в якості кого його викликають, а також не було зазначено, що розглядатиметься справа саме відносно нього, тому він на виклик не зявився. Вказане позбавило його прав, передбачених статтею 268 КУпАП, зокрема права ознайомитися з матеріалами справи та скористатися юридичною допомогою.

На позов представником відповідача подано заперечення з яких вбачається, що позовні вимоги ним не визнаються, представник вказує, що оскаржувана постанова повністю відповідає вимогам статті 283 КУпАП, сам позивач не дотримався правил благоустрою, зокрема світильник над його магазином не забезпечував освітлення в радіусі не менше 4 метрів, також біля магазину позивача на час перевірки не було урни, що підтверджується належними доказами. З приводу допущених порушень правил благоустрою позивач надавати будь-які пояснення та отримати другий примірник протоколів і їх підписання відмовився, будучи повідомленим належним чином, на розгляд справи про адміністративне правопорушення не зявився. Відповідно в адміністративної комісії були всі підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити повністю з підстав, викладених у позовній заяві, при цьому пояснив, що він орендує приміщення по вул. Базарній у м. Новгороді-Сіверському, в якому розміщений його магазин «Маряж». Біля цього приміщення, а саме поблизу входу, постійно встановлено урну для сміття, яка підвішується на двері чи колону і періодично в обідній час очищається від сміття. Позивач припустив, що безпосередньо під час проведення відповідної перевірки 25 жовтня 2017 року вказана урна могла бути забрана для очищення від сміття. Стосовно освітлення входу до магазину зазначив, що воно встановлено та постійно вмикається, однак іноді в ньому перегорає лампа, що й сталося 24 жовтня 2017 року. До нього приходили представники відповідача з приводу урни та освітлення, однак ніяких протоколів про вчинення правопорушення йому не вручали. 09 листопада 2017 року він отримав виклик на адміністративну комісію на 10 листопада 2017 року, в якому не було вказано у якій справі та в якості кого він викликається, у звязку з чим він на виклик не зявився. У подальшому отримав поштою постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення правил благоустрою, яких він не допускав.

Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити повністю, з підстав, вказаних у позовній заяві.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав та у задоволенні позову просив відмовити з підстав, вказаних у запереченнях проти позову.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 дав показання про те, що він працює інспектором з благоустрою Новгород-Сіверської міської ради. У жовтні 2017 року ним було складено два протоколи про порушення позивачем правил благоустрою, а саме у звязку з відсутністю в темну пору доби освітлення біля входу до магазину позивача та відсутністю урни, що було встановлено під час проведення перевірки. Вказані протоколи були направлені на розгляд до адміністративної комісії міської ради. Позивач чинив йому перешкоди, виганяв з магазину, у звязку з чим він склав протоколи в приміщенні міської ради. Далі він пропонував позивачу надати пояснення та отримати копії протоколів, але позивач від дачі пояснень та отримання копій протоколів відмовився. Поштою екземпляри протоколів позивачу не надсилалися. Перед тим у травні 2017 року позивачу було винесено припис на встановлення освітлення біля магазину, який останній виконав, однак освітлення вмикалося не завжди. Щодо урни зазначив, що вона є в магазині позивача, але останній не завжди її виносить на вулицю, хоча згідно правил благоустрою урна має бути біля входу до магазину

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 дав показання про те, що він працює у Новгород-Сіверській міській раді. У жовтні 2017 року ним, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було проведено перевірку в ході якої виявлено, що біля входу до магазину позивача встановлено освітлення, однак воно не було увімкнене в темну пору доби, а також виявлено відсутність біля входу урни. З приводу виявлених порушень правил благоустрою було складено акти, а також протоколи про вчинення позивачем адміністративних правопорушень. Позивач з вказаними порушеннями не погоджувався, від підписання протоколів та дачі пояснень відмовлявся. Також позивач відмовлявся поставити підпис про отримання копій протоколів, які йому надавалися та казав аби їх надіслали йому поштою, у звязку з чим копії протоколів не були вручені позивачу.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 дав показання про те, що він працює на посаді начальника відділу ЖКГ Новгород-Сіверської міської ради. Навесні 2017 року під час рейду з приводу дотримання правил благоустрою було виявлено, що на магазині «Маряж», який належить позивачу, відсутнє освітлення. У подальшому в жовтні 2017 року під час перевірки знову було виявлено відсутність освітлення на магазині позивача. При цьому свідок не зміг пригадати чи був на магазині на той час встановлений освітлювальний прилад. Також було встановлено відсутність біля входу до магазину урни. З цього приводу були складені акти та протоколи, які вони намагалися вручити позивачу, але той від підпису про отримання протоколів та надання пояснень відмовився, у звязку з чим протоколи вручені не були. Пізніше позивач телефонував їм та щось намагався пояснити, але що саме вони не зрозуміли. Позивача викликали на засідання адміністративної комісії, але він не прибув.

Заслухавши пояснення позивач, його представника, пояснення представника відповідача, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено у судовому засіданні та не оспорюється сторонами у справі позивач є приватним підприємцем та здійснює торгівлю у належному йому магазині «Маряж», що розміщений в орендованому приміщенні, розташованому за адресою: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Базарна, 2.

24 та 25 жовтня 2017 року представниками відповідача було проведено перевірку дотримання правил благоустрою в м. Новгороді-Сіверському в ході якої встановлено, що 24 жовтня 2017 року на вході до належного позивачу магазину «Маряж» було відсутнє освітлення в темну пору доби, а 25 жовтня 2017 року о 12 год. 40 хв. була відсутня урна для сміття на вході до магазину (а.с. 17).

За вказаними фактами 26 жовтня 2017 року інспектором з благоустрою Новгород-Сіверської міської ради ОСОБА_4 відносно позивача було складено два протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 152 КУпАП за №62 та №63, а саме порушення пунктів 6.2.3, 7.3.8 Правил благоустрою території населених пунктів Новгород-Сіверської міської ради (далі Правила благоустрою) (а.с. 16, 18).

Згідно цих протоколів позивач від надання пояснень, підписання протоколів та отримання їх примірників відмовився, що підтверджується відповідними записами у протоколах та показання допитаних у судовому засіданні свідків. (а.с. 16, 18).

08 листопада 2017 року позивач отримав виклик до Новгород-Сіверської міської ради на 15 год. 00 хв. 10 листопада 2017 року для участі в розгляді справи про адміністративне правопорушення (.а.с 3, 24).

10 листопада 2017 року у визначений час позивач до Новгород-Сіверської міської ради, де відбувалося засідання адміністративної комісії, не зявився, свою неявку у судовому засіданні пояснив тим, що не був обізнаний про те, в якості кого та у звязку з чим його викликають, оскільки протоколи про вчинення адміністративних правопорушень йому не вручалися, а виклик не містив відповідно інформації.

З дослідженого судом протоколу засідання адміністративної комісії від 10 листопада 2017 року вбачається, що останньою здійснювався розгляд складених 26 жовтня 2017 року відносно позивача протоколів про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 152 КУпАП і за результатами розгляду прийнято рішення про визнання позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 152 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. (а.с. 25, 26).

Вказане рішення оформлене оспорюваною постановою у справі про адміністративне правопорушення №85, №86 від 10 листопада 2017 року (а.с. 8).

Відповідно до частини другої статті 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У ході судового розгляду зясовано, що другий екземпляр складених 26 жовтня 2017 року відносно позивача протоколів про вчинення адміністративного правопорушення останньому взагалі не вручалися, що пояснено особою, яка їх склала, відмовою позивача від отримання протоколів та проставляння в них підписів. При цьому відповідні екземпляри протоколів не були надіслані позивачу й засобами поштового звязку, що визнали під час допиту в якості свідків як особа, яка склала протоколи, так і особи, присутні при їх складенні.

Вказане свідчить про невиконання особою, яка склала протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, вимог статті 254 КУпАП щодо вручення екземплярів цих протоколів шляхом безпосередньої передачі їх особі, відносно якої вони складені, із зазначенням про відмову останньої підписатися про отримання, якщо така відмова має місце, або ж шляхом направлення екземплярів протоколів за адресою проживання особи, відносно якої вони складені.

Згідно частини першої статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Пунктом 3 частини першої статті 278 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Отже, своєчасне та належне повідомлення особи, відносно якої має розглядатися справа про вчинення адміністративного правопорушення є передумовою для забезпечення такій особі можливості реалізації своїх прав, передбачених частиною першою статті 268 КУпАП.

З отриманого позивачем 08 листопада 2017 року виклику на засідання адміністративної комісії на 15 год. 00 хв. 10 листопада 2017 року вбачається, що в ньому відсутні будь-які відомості про те, в якості кого та у якій справі викликається позивач.

Вказане вище, з урахуванням того, що позивачу екземпляри протоколів, складених відносно нього, не вручалися, свідчить, що фактично позивач не був належним чином повідомлений про розгляд справи саме відносно нього і відповідно він був позбавлений можливості реалізувати свої права, передбачені статтею 268 КУпАП під час розгляди його справи адміністративною комісією відповідача. Жодних доказів, які б спростовували наведені вище висновки суду не надано, хоча саме на відповідача в силу положень частини другої статті 71 КАС України покладається обовязок довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Стосовно доводів позивача та його представника про відсутність у оскаржуваній постанові обставин вчинених позивачем правопорушень суд зазначає наступне.

Так, згідно викладених у вказані постанові обставин, встановлених під час розгляду справи, 24 жовтня 2017 року о 19 год. 10 хв. на вході до магазину «Марьяж» приватного підприємця ОСОБА_1, що розташований за адресою: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Базарна, 2, відсутнє освітлення в темну пору доби, яке повинно бути у радіусі не менше чотирьох метрів, що є порушенням пункту 6.2.3 «Правил благоустрою території населених пунктів Новгород-Сіверської міської ради» та 25 жовтня 2017 року о 12 год. 40 хв. на вході до магазину «Марьяж» приватного підприємця ОСОБА_1, що розташований за адресою: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Базарна, 2, відсутня урна для сміття, що є порушенням пункту 7.3.8 «Правил благоустрою території населених пунктів Новгород-Сіверської міської ради» (а.с. 8).

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статей 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є зокрема, своєчасне, всебічне, повне й обєктивне зясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа), окрім іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 283 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити, окрім іншого, опис обставин, установлених при розгляді справи, в даному випадку, адміністративною комісією.

Статтею 152 КУпАП передбачено відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Пунктом 6.2.3 Правил благоустрою передбачено, що над кожним входом у багатоповерховий будинок, торгівельний обєкт мають бути встановлені світильники, які повинні вмикатися в темну пору доби та забезпечувати освітлення в радіусі не менше чотирьох метрів.

Згідно пункту 7.3.8 Правил благоустрою на територіях кожного домоволодіння, підприємства, установи, організації, на вокзалах, ринках, пляжах, парках, скверах, садах, зонах відпочинку, біля установ культури, освіти, медицини, біля торговельних об'єктів, тимчасових споруд, на зупинках громадського транспорту та в інших місцях масового перебування громадян повинні бути встановлені урни для сміття. Урни встановлюються на тротуарах центральних вулиць і площ через кожні 200 метрів, на інших другорядних вулицях - через 300 метрів, біля кожної зупинки громадського транспорту та торговельних об'єктів, біля кожного входу до громадських та житлових будинків, переходах та до інших будівель не менш як по одній. Урни очищаються від сміття щоденно або по мірі їх заповнення і утримуються в належному санітарному і технічному стані.

Зі змісту наведених вище положень законодавства та Правил благоустрою вбачається, що відповідальність особи за порушення вимог пункту 6.2.3 Правил благоустрою настає у разі, якщо така особа не встановила світильник на вході до торгівельного обєкту чи багатоповерхового будинку, або ж не увімкнула його у темну пору доби, а відповідальність за порушення пункту 7.3.8 Правил благоустрою настає, серед іншого, у разі не встановлення біля торгівельного обєкта урни для сміття.

Як вбачається зі змісту мотивувальної частини оскаржуваної постанови, вона винесена з порушенням вимог статті 283 КУпАП, оскільки в тексті постанови констатовано лише факт відсутності 24 жовтня 2017 року о 19 год. 10 хв. на вході до магазину позивача світла в темну пору доби, а також факт відсутність 25 жовтня 2017 року о 12 год. 40 хв. на вході до зазначеного магазину урни для сміття, що згідно постанови є порушенням вимог пунктів 6.2.3 та 7.3.8 Правил благоустрою.

Водночас у ній не вказано які саме дії вчинив, або ж не вчинив позивач, хоча, як вже зазначено вище, правопорушення, передбачене статтею 152 КУпАП, матиме місце зокрема у разі, якщо особа не встановила світильник над входом до магазину, не увімкнула останній в темну пору доби, а також не встановила урну на вході до магазину. При цьому сам по собі факт відсутності на вході до магазину у певний час освітлення чи урни ще не свідчить про порушення відповідальною особою правил благоустрою та наявність в її діях складу відповідного правопорушення.

До того ж у ході судового розгляду зясовано, що відповідний світильник встановлений позивачем на виконання припису, винесеного у травні 2017 року і він періодично вмикається останнім, що підтверджено показаннями допитаних свідків, однак згідно пояснень самого позивача 24 жовтня 2017 року в темну пору доби освітлення входу до магазину не працювало через «перегорання» лампи. Наведені доводи позивача жодними доказами, наданими представником відповідача, не спростовані.

Вказане у свою чергу свідчить про необґрунтованість оскаржуваної постанови, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 152 КУпАП.

Враховуючи викладене вище, беручи до уваги положення пункту 1 частини другої статті 162 КАС України відповідно до яких у разі задоволення позову суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень, суд приходить до висновку про необхідність визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 85, №86 від 10 листопада 2017 року, винесену адміністративною комісією Новгород-Сіверською міською радою Чернігівської області, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень. Відповідно позов підлягає задоволенню повністю.

Вирішуючи питання щодо судових витрат суд враховує, що позивачем надано розрахунок його витрат на правову допомогу у розмірі 300 грн., однак жодних доказів на підтвердження цих витрат суду не надано.

Згідно частини першої статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на відсутність документального підтвердження витрат позивача на правову допомогу підстави для стягнення таких витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 152, 245, 254, 268, 278, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 11, 18, 71, 158 - 163, 167, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області про скасування постанови задовольнити повністю.

Постанову про накладення адміністративного стягнення № 85, №86 від 10 листопада 2017 року, винесену адміністративною комісією Новгород-Сіверською міською радою Чернігівської області, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень - визнати протиправною та скасувати.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання постановою законної сили за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування частини третьої статті 160 КАС України або винесення постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.В. Чепурко

Постанова в повному обсязі складена 18 грудня 2017 року.