Справа № 826/10436/17
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

12 грудня 2017 року м. Київ № 826/10436/17

Окружний адміністративний суд м.Києва в складі судді Смолія І.В., при секретарі судового засідання Острович Е.С., розглянувши в попередньому судовому засідання питання щодо залишення позову без розгляду в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Служби безпеки України

про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії

за участю представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: Дучинський В.О.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м.Києва звернувся з позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, в якому просять суд:

визнати протиправною бездіяльність (дії) Служби безпеки України, щодо невиплати в день звільнення всіх сум передбачених чинним законодавством, що належить позивачу у зв'язку зі звільненням;

зобов'язати Службу безпеку України здійснити виплату суми середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі 27 683,52грн.;

визнати протиправною бездіяльність (дії) Служби безпеки України щодо невиплати у день звільнення грошової компенсації за неотримане речове майно в сумі 41 464,12грн., передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178 «Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно»;

зобов'язати Службу безпеку України здійснити розрахунок та виплату коштів за неотримане речове майно в сумі 41 464,12грн., передбачених Постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178 «Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно»;

визнати протиправною бездіяльність (дії) Служби безпеки України, щодо невиплати в день звільнення грошової компенсації за невикористані щорічні додаткові оплачувані відпустки як учаснику бойових дій: - за 2015 рік у розмірі 9657,60грн., - за 2016 рік у розмірі 13520,64грн., - за 2017 рік у розмірі 3863,04грн.;

стягнути зі Служби безпеки України моральну шкоду у розмірі 20000,00грн.

Розглянувши матеріали адміністративного позову, суд дійшов наступних висновків.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва призначено попереднє судове засідання для вирішення питання щодо поважності причин пропущення строків звернення до суду та їх поновлення.

Відповідно до ч.1 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч.3 ст.99 КАС України).

Отже, за змістом ст.99 КАС України початок перебігу строку звернення до адміністративного суду законодавець пов'язує з днем, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

При цьому слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов'язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2014р. у справі №826/236/14.

В даному адміністративному позові, позивачем оскаржується рішення, бездіяльність відповідачів, які стосуються звільнення його на публічної служби.

Як вбачається з матеріалів справи та тексту позовної заяви, позивача звільнено з військової служби у відставку, згідно наказу СБУ №425-ос від 14.04.2017 на підставі пп. «в», п.61 та пп. «б» п.63 (за станом здоров'я).

Також позивачем зазначено, що фактично кошти належного при звільненні грошового забезпечення виплачені 19.05.2017. Крім того, грошова компенсація за невикористану щорічну додаткову оплачувану відпустку як учаснику бойових дій за 2015, 2016, 2017 роки та належні кошти за неотримане (невикористане) речове майно відповідачем не виплачена.

Отже, позивач починаючи з 19.05.2017 знав про порушення своїх прав, свобод та інтересів, до суду звернувся 18.08.2017, що підтверджується штапелем суду.

Вищезазначене дає підстави стверджувати, що позивач мав реальну можливість вчасно звернутись до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів у строки передбачені ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналогічна позиція висвітлена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 26.01.2017 у справі №К/800/43872/15 щодо проходження публічної служби, при обчислені строків звернення до суду значення мають обставини, які підтверджують обізнаність особи про порушення прав, свобод або інтересів, а не дата ознайомлення з наказом.

Позивачем не надано суду доказів, щодо причин не звернення до суду в межах строку визначеного ч.3 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивачем не наведено будь - яких доводів та не надано доказів в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду, в силу чого, суд не вбачає підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Суд також звертає увагу на те, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Таким чином, позивач звернувся до суду з пропуском встановленого ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України строку звернення до суду. Клопотання про поновлення строку звернення до суду не надав.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що до суду позивач звернувся з порушенням місячного строку, та відсутність підстав для поновлення пропущеного строку.

Відповідно до ч.3 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

У відповідності до положень ч.1 ст.100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.100 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Згідно з п.9 ч.1 ст.155 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з пропущенням позивачем строку звернення до адміністративного суду без поважних причин.

Керуючись ст.ст.99, 100, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м.Києва, -

У Х В А Л И В:

Залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, у зв'язку із пропуском строку звернення до суду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.В. Смолій