Справа № 807/825/17
Суддя: Калинич Я. М.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

про залишення позовної заяви без розгляду

14 грудня 2017 рокум. Ужгород№ 807/825/17

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Калинич Я.М.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

за участю:

представника позивача ОСОБА_2;

представника відповідача - ОСОБА_3,

прокурора - Стойко П.М.,

третьої особи без самостійних вимог

на предмет спору на боці відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у попередньому судовому засіданні клопотання представника позивача про поновлення строку на звернення до адміністративного суду у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_2 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача - ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

07 липня 2017 року, ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області (далі - відповідач), якою просить суд: визнати незаконним та скасувати рішення головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління ДАБІ у Закарпатській області ОСОБА_6 від 07 жовтня 2016 року про скасування містобудівних умов та обмеження забудови земельної ділянки № 128 на «Будівництво багатоквартирного житлового будинку в м. Ужгороді, вул. Фединця, буд. 11».

24.10.2017 представником позивача до суду було подано клопотання про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду із вищезазначеним позовом.

Клопотання мотивовано тим, що про існування оскарженого рішення позивачці стало відомо тільки 22 лютого 2017 року після подання відповідних документів прокуратурою Закарпатської області у справі № 807/2347/15. А тому вважає, що строк на звернення до адміністративного суду нею пропущено з поважних причин і такий строк підлягає поновленню.

У попередньому судовому засіданні представник позивача вказане клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Представник відповідача, прокурор та третя особа проти задоволення клопотання заперечили з мотивів, викладених у письмових заперечення на клопотання.

Розглянувши клопотання, зясувавши всі обставини, на яких воно грунтується, заслухавши пояснення учасників процесу суд приходить до висновку, що клопотання до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Правовідносини з приводу строків звернення до адміністративного суду унормовані статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 9 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж ті, що встановлені законом, то застосовуються правила міжнародного договору.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.

Суд зазначає, що практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії", "ОСОБА_7 проти Сполученого Королівства" від 28.10.1998). Аналогічна позиція міститься в ухвалі Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року по справ №6-2469-цс16.

Таким чином, для вирішення питання про наявність або відсутність поважності причин пропуску строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з'ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку та коли особа дізналася (повинна була дізнатися) про порушення свого права.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі Пономарьов проти України (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

Зі змісту пункту 52 рішення випливає, що якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача поважних причин для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення.

У зв'язку цим, суд, враховуючи, що позивач не подавши клопотання з належними та допустимими доказами для визнання судом причин пропуску строку звернення до суду поважними, а наведені у позові доводи визнані судом неспроможними, - суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для визнання поважними причин пропуску строку на оскарження, що на переконання суду узгоджується із правомірною метою, а саме дотримання принципу правової визначеності. Натомість, визнання поважними причин пропущеного строку без наведення відповідного обґрунтування не узгоджувалось би із вказаним принципом.

Відповідно до статті 99 частини 1 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до статті 99 частини 2 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином у даному випадку для звернення до суду із позовною заявою законодавцем встановлений шестимісячний строк і такий обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Право на звернення до суду у ОСОБА_5 виникло 7 жовтня 2016 року тобто у момент прийняття оспорюваного рішення.

Позивач стверджує, що про існування вказаного рішення вона дізналася тільки 22 лютого 2017 року після подання відповідних документів прокуратурою Закарпатської області у справі № 807/2347/15. Однак з позовом до суду вона звернулася тільки 7 липня 2017 року, тобто більш ніж через 5 місяців після того як дізналася про існування рішення, яке оскаржується.

Отже, суд вважає, що позивачем допущено пасивну поведінку, яка проявилася в тому, що тривалий час, зокрема з 7 жовтня 2016 року по 22 лютого 2017 року та з 22 лютого 2017 року по 7 липня 2017 року остання не цікавилася станом справ, що повязані з захистом її порушених прав чи інтересів, а також не вчиняла жодних дій спрямованих на їх захист.

Крім цього слід зазначити, що аналіз термінів «дізнався» та «міг дізнатися» дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обовязку особи знати про стан своїх майнових і немайнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Крім цього, позивач повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права, що також випливає із загального правила встановленого ст. 71 КАС України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд констатує, що протягом 2016 та 2017 років Закарпатським окружним адміністративним судом розглядалися адміністративні справи, сторонами у яких були Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області та ОСОБА_5 і предметом розгляду яких були дозвільні документи на об'єкт за адресою: м. Ужгород, вул. Фединця, буд. 11, а тому позивач мала всі можливості бути обізнаною із станом своїх прав щодо вказаного об'єкту.

Разом з цим, слід зазначити, що 23.04.2015 між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,05 га за адресою м. Ужгород, вул. Фединця, буд. 11, відповідно до якого вказана земельна ділянка перейшла у власність ОСОБА_7 Відтак є незрозумілим, яким чином рішення головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління ДАБІ у Закарпатській області ОСОБА_6 від 07 жовтня 2016 року про скасування містобудівних умов та обмеження забудови земельної ділянки № 128 на «Будівництво багатоквартирного житлового будинку в м. Ужгороді, вул. Фединця, буд. 11» порушує права та законні інтереси ОСОБА_5

Відповідно до статті 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Відповідно до статті 155 частини 1 пункту 9 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо, позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

За наведених обставин у задоволенні клопотання представника позивача про поновлення строку на звернення до адміністративного суду слід відмовити, а позовну заяву ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_2 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 100, 102 155, 160, 165, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_5 - ОСОБА_2 про поновлення строку на звернення до адміністративного суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_2 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача - ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 254 КАС України, та може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд в порядку і строки, встановлені ст. 186 КАС України. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення (копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції).

СуддяОСОБА_8