Справа № 204/7031/17
Суддя: Черкез Д. Л.
Дата ухвалення: 2017-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/7031/17
Провадження № 2-а/204/246/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2017 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Старостенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції в особі лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії ЕАА № 193539 про адміністративне правопорушення від 25 жовтня 2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції в особі лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії ЕАА № 193539 про адміністративне правопорушення від 25 жовтня 2017 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що постановою серії ЕАА № 193539 від 25 жовтня 2017 року, винесеною лейтенантом поліції 4 роти 1 батальйону Управління Патрульної поліції у місті Дніпрі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, його - ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Відповідно до змісту даної постанови, 25 жовтня 2017 року близько 13 год. 20 хв., керуючи автомобілем Skoda р.н. АЕ 4948 IB зупинився біля паркувальних місць напроти Жовтневої районної ОСОБА_3 (м. Дніпро, площа Жовнева, 3), чим порушив п. 15.4. ПДР і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. Вважає, що вказана постанова є незаконною, не обґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав. Посилаючись на п.15.4, 1.9 ПДД, зазначив, що 25 жовтня 2017 р. близько 13 год. 20 хв. керуючи автомобілем Skoda р.н. АЕ 4948 IB, він зупинився біля місць для паркування автотранспорту, виділених конструктивно у вигляді "карману", напроти Жовтневої районної ОСОБА_3 (м. Дніпро, площа Жовнева, 3), щоб припаркуватись. Тобто, він зупинився біля конструктивно виділеного узбіччя, що безпосередньо прилягає до проїзної частини біля її правого краю. На проїзній частині, з правого краю його авто не знаходилось жодного транспортного засобу. Зупинка тривала не більше 2-5 секунд, до того як побачивши в дзеркало заднього виду, що в л/а Hover р.н. НОМЕР_1 сідає водій, він переїхав назад щоб його випустити, та зайняти його паркувальне місце. Після чого він був зупинений інспектором патрульної поліції. Відповідно до п. 15.2 ПДД за відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху). Вважає, що зупинка транспортного засобу біля конструктивно виділеного узбіччя, що безпосередньо прилягає до проїзної частини, біля її правого краю, відповідає вимогам п. 15.2 ПДД та виключає порушення п. 15.4 ПДД, що свідчить про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення та незаконність оскаржуваної постанови. Наведені обставини можуть підтвердити свідки: водій л/а Hover р.н. НОМЕР_1, ОСОБА_3, його дружина ОСОБА_4, які були присутні у зазначеному місці з моменту його наближення до нього до моменту закінчення складання інспектором оскаржуваної постанови. Місце зупинки його транспортного засобу 25.10.2017 року наведено на фотознімках. У звязку з викладеним, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, в якому просив визнати нечинним рішення інспектора поліції 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції м. Дніпро Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про накладення на нього адміністративного стягнення та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 193539 від 25 жовтня 2017 року, провадження по адміністративній справі закрити, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

27 листопада 2017 року на адресу суду відповідачем були надані письмові заперечення на адміністративний позов, у яких відповідач просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі з огляду на наступне. 25.10.2017 року відповідачем винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. за ч.1 ст.122 КУпАП, в якій зазначено, що останній керуючи автомобілем Skoda н.з. АЕ 4948 IB, рухаючись у м. Дніпрі по пров. Шевченко, біля буд.№7, здійснив стоянку у другому ряді, чим порушив вимоги п. 15.4. ПДР. Вказана постанова повністю відповідає вимогами встановленим п.5 розділу 4 Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395 від 07.11.2015 року. При цьому посилалися на ст.14 ЗУ «Про дорожній рух», п.1.3-1.5, 1.9 ПДР, ст.32 ЗУ «Про національну поліцію», зазначили, що керуючись ПДР, транспортним засобам не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди. З метою збільшення пропускної здатності проїзної частини, а також з метою забезпечення безпечного виконання маневрів транспортних засобів, які здійснили зупинку або стоянку біля правого краю проїзної частини, ПДР заборонено ставити на проїзній частині в дві і більше ряди транспортні засоби. Допускається ставити двоколісні транспортні засоби за умови, що це не буде заважати або створювати перешкоди іншим учасникам дорожнього руху. Позивач наголошує, що він зупинився біля місць для паркування автотранспорту згідно Постанови КМУ «Про затвердження Правил паркування транспортних засобів» № 1342 від 03.12.2009 року-паркування-розміщення транспортного засобу на майданчику для паркування. Відведені майданчики для паркування-майданчики для паркування, розміщені в межах проїзної частини вулиці, дороги або тротуару та обладнані відповідно до вимог цих Правил і ПДР, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306. Також, посилалися на ст.ст.251, 252,258,276 КУпАП, п.2.3 Рішення Конституційного Суду України №5-рн від 26.05.2015 року, зазначивши, що законодавством, як виключення, передбачено процедуру скороченого провадження при притягненні особи до адміністративної відповідальності, під час якої фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладення адміністративного стягнення на правопорушника відбувається безпосередньо на місці його вчинення. Щодо позовної вимоги про закриття провадження за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, вважають за необхідне зазначити, що питання закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення віднесено до виключної компетенції органів Національної поліції України. Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП підтверджується показаннями інспектора УПП в м. Дніпрі, які є особами, незацікавленими в результаті розгляду справи, віднесеному до їх компетенції, та у встановлений законодавством спосіб відреагувати на виявлене правопорушення. До заперечення додаються рапорти відповідача та її напарника ОСОБА_5, які є додатковими доказами по справі та в яких розяснено за яке саме правопорушення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та які пояснення з приводу свого порушення наводив останній. Фотографії, надані позивачем до суду в якості доказу, відображають розташування транспортного засобу позивача з порушенням ПДР, а саме-автомобіль стоїть у другому ряді, з правого краю автомобілю знаходяться інші припарковані транспортні засоби (в той час, як позивач у своєму позові наголошує, що з правого краю його авто не було жодного автомобіля). Тобто, позивач зменшив пропускну здатність проїзної частини, а також перешкодив забезпеченню безпечного виконання маневрів транспортних засобів, які здійснили зупинку або стоянку біля правого краю проїзної частини, що прямо вказано в ПДР. Також, згідно з поясненнями позивача, викладеними у позові, зупинка його транспортного засобу тривала не більше 2-5 секунд, після чого, в дзеркало заднього виду, він побачив автомобіль НОМЕР_2, водій якого сів за кермо і почав виїзжати, тому позивач переїхав назад, щоб його випустити та зайняти його паркувальне місце, після чого був зупинений поліцейським. Але, треба наголосити, що на фотокартках позивача видно, що всі паркувальні місця зайняті, автомобіль позивача не зайняв паркувальне місце, а чомусь стоїть у другому ряді. В рапортах інспекторів не зазначено, що позивач надав пояснення ідентичні тим, що викладені у позові (а саме щодо автомобілю НОМЕР_2 та можливість зайняти саме його паркувальне місце). Щодо часу вказаного позивачем, він також підлягає сумніву з огляду на те, що позивач весь час чекав, коли звільниться паркувальне місце, що не може тривати 2-5 секунд, зробити фотографії розташування свого автомобіля на проїзній частині позивач також встиг, що ніяк не може не впливати на кількість загального часу. Ніяких письмових пояснень чи клопотань від позивача під час розгляду справи не надходило, що дає підстави сумніватися в його твердженнях, викладених у позові, тому що вони нічим не підтверджені. А спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме: рапортами інспекторів, фотографіями позивача та показаннями самого позивача, який не спростовує інкриміноване йому правопорушення, а просто намагається через невірне тлумачення ПДР та своє субєктивне бачення ситуації, ввести в оману суд з метою уникнути відповідальності. Вважає постанову правомірною та такою, що не підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не зявився, надав суду клопотання, в якому просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки судне повідомив. У раніше поданих запереченнях просив у позові відмовити.

Відповідно до п.п. 10 п. 1 Перехідних положень Закону України № 2147 від 03.10.2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей, а саме: справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Оскільки провадження по даній справі було відкрито до набрання чинності КАС України у редакції Закону № 2147, розгляд справи повинен відбуватися у відповідності до правил, які почали діяти з початком роботи Верховного суду, тобто з 15 грудня 2017 року, передбачених новим КАС України у редакції Закону № 2147.

У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.4 ст. 229 КАС України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 25 жовтня 2017 року інспектором Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 193539 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. (а. с. 3).

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до вказаної постанови серії ЕАА № 193539 від 25 жовтня 2017 року, водій ОСОБА_1, 25 жовтня 2017 року, о 13:41 год., у м. Дніпро, по пров. Шевченка, 7, здійснив стоянку транспортного засобу Skoda Oktavia A5, номерний знак НОМЕР_3, в другому ряду, чим порушив п. 15.4 ПДР, за що ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність (а.с. 3).

Оскільки предметом оскарження є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону щодо обов'язкової присутності особи при розгляді її справи та своєчасного повідомлення цієї особи про місце та дату розгляду справи, та інше.

Згідно з ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються органи Національної поліції.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106 1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116 2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121 1, 121 2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124 1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132 1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133 1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164 4, статтею 175 1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181 1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189 2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124 1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132 1, частинами шостою і одинадцятою статті 133 1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Таким чином слід зазначити, що під час винесення оскаржуваної постанови відповідач мав право винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення, навіть у випадку незгоди особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з допущенним нею порушенням, без перенесення розгляду справи про адміністративне правопорушення на іншу дату для надання часу для пошуку адвоката.

Згідно пункту 15.4 Правил дорожнього руху України, у порушені якого обвинувачується позивач, транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди. Велосипеди, мопеди і мотоцикли без бокового причепа дозволяється ставити на проїзній частині не більше ніж у два ряди.

Згідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В статті 96 КАС України зазначено, що речовими доказами є предмети матеріального світу, які своїм існуванням, своїми якостями, властивостями, місцезнаходженням, іншими ознаками дають змогу встановити обставини, що мають значення для справи.

У запереченнях представником управління патрульної поліції в місті Дніпрі Департаменту патрульної поліції зазначено, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП підтверджується, зокрема рапортами інспекторів УПП в м. Дніпрі, в яких інспектори розяснюють, за яке саме порушення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та які пояснення з приводу свого порушення наводив останній.

З цього приводу слід зазначити наступне.

Рапорт інспектора роти № 3 батальйону № 1 УПП в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 23 листопада 2017 року, наданий представником відповідача на підтвердження заперечень відповідача проти позову, суд до уваги не приймає, оскільки вказаний рапорт не стосується події винесення відносно позивача ОСОБА_1 оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, а стосується події винесення постанови про накладення адміністративного стягнення водію ОСОБА_7, який керував автомобілем Фольксваген днз АХ3001СХ.

У рапорті інспектора роти № 3 батальйону № 1 УПП в м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_8 від 23 листопада 2017 року, наданому представником відповідача на підтвердження заперечень відповідача проти позову, зазначено, що 25.10.2017 року при патрулюванні Соборного району м. Дніпро, близько 13.00 год. було виявлено порушення правил дорожнього руху України, а саме п. 15.4, автомобілем Skoda Oktavia A5, номерний знак НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_1 Водій, незважаючи на заборону ПДР України, здійснив стоянку свого авто по пров. Шевченко, біля буд. 7, у м. Дніпрі, чим значно зменшив ширину крайньої полоси для руху транспортних засобів. На запитання пояснити причину порушення водій відповів, що просто чекає коли звільниться місце біля бардюра, щоб припаркуватись. В результаті розгляду справи інспектором патрульної поліції ОСОБА_2 було прийнято рішення винести постанову ЕАА № 193539 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення п. 15.4 ПДР України щодо ОСОБА_1

Однак, вказаний рапорт не спростовує пояснення позивача, який у позовній заяві зазначав, що 25 жовтня 2017 року близько 13 год. 20 хв. біля місць для паркування автотранспорту, виділених конструктивно у вигляді "карману", напроти Жовтневої районної ОСОБА_3 він зупинився біля конструктивно виділеного узбіччя, де його зупинка тривала не більше 2-5 секунд та він очікував поки водій автомобіля Hover, номерний знак НОМЕР_1, виїде з місця паркування, щоб зайняти дане паркувальне місце, та як раз у цей час він був зупинений інспектором патрульної поліції.

Крім того, суд звертає увагу, що на підтвердження порушення позивачем 25 жовтня 2017 року вимог п. 15.4 Правил дорожнього руху представником відповідача не надано відеозапису обставин вказаної події, хоча нагрудний відеореєстратор поліцейського повинен працювати безперервно весь час.

Посилання сторони відповідача на те, що на фотокартках позивача видно, що всі паркувальні місця зайняті, автомобіль позивача не зайняв паркувальне місце, та стоїть у другому ряді, суд до уваги також не приймає, оскільки вважає надані позивачем фотокартки неналежними доказами по справі та до уваги їх не бере, оскільки на підставі вказаних фотокарток не можливо встановити, коли вони зроблені (точна дата із зазначенням часу), та у якому місці.

Отже, належних та допустимих доказів того, що позивач 25 жовтня 2017 року, о 13:41 год., у м. Дніпро, по пров. Шевченка, 7, здійснив стоянку транспортного засобу Skoda Oktavia A5, номерний знак НОМЕР_3, в другому ряду, чим порушив п. 15.4 ПДР, стороною відповідача суду не надано.

Доказів, які б спростовували твердження позивача про те, що він не порушував ПДР, стороною відповідача суду не надано, хоча в даній категорії справ обовязок доводити правомірність прийнятого рішення та наявність обставин, які стали підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, покладено саме на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, тому суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги в частині скасування постанови серії ЕАА № 193539 від 25 жовтня 2017 року слід задовольнити та скасувати оскаржувану постанову.

Статтею 286 КАС України передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У звязку з викладеним, суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги позивача щодо закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення також є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 122, 213, 222, 254, 258, 288 КУпАП, та керуючись ст.ст. 1, 2, 19, 20, 72, 77, 96, 229, 242-246, 286 КАС України (у редакції Закону України № 2147 від 03.10.2017 року),-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції в особі лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії ЕАА № 193539 про адміністративне правопорушення від 25 жовтня 2017 року задовольнити.

Постанову серії ЕАА № 193539 від 25 жовтня 2017 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Л. Черкез