Справа № 754/14844/17
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

12 грудня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.

за участю секретаря Цюпка Б.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 10 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом Деснянського районного відділу Головного управління в м. Києві державної міграційної служби України до Громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4 про продовження строку затримання,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2017 року Головне управління в м. Києві державної міграційної служби України звернулося в Деснянський районний суд м. Києва з позовом до Громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4 про продовження строку затримання.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 10 листопада 2017 року позов задоволено:

продовжено строк затримання громадянина Народної республіки Бангладеш ОСОБА_4 (ОСОБА_4) на три місяці, а саме до 17 лютого 2018 року.

Не погоджуючись із вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. На думку апелянта, оскаржувана постанова винесена судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

З матеріалів справи вбачається, що 16.02.2017 року під час проведення цільових профілактичних заходів з нагляду та контролю за дотриманням законодавства в міграційній сфері співробітниками Департаменту боротьби зі злочинами пов'язаними з торгівлею людьми НП України, спільно із працівниками Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві, о 13:00 по АДРЕСА_1 було виявлено громадянина Бангладеш ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який порушив правила перебування іноземців в Україні, а саме проживав без документів на право перебування на території України.

16.02.2017 року відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 203 КУпАП та винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. (а.с. 12-13).

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 17 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року у справі № 754/2203/17 позов Деснянського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві задоволено: затримано громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з поміщенням до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, на строк, який не може перевищувати 6 (шість) місяців (а.с. 16-19, 22-23).

17.02.2017 року Деснянським районним відділом Головного управлінням Державної міграційної служби України в місті Києві, було прийнято рішення про поміщення в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконного перебувають на території України громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 25).

Оскільки, відповідач не має документа, який дає йому право на виїзд з України, Деснянським РВ ГУ ДМС України в місті Києві було направлено на адресу Почесного Консулу Народної Республіки Бангладеш в місті Києві, Посольства Народної Республіки Бангладеш в м. Москва та Посольства Народної Республіки Бангладеш в м. Варшава листи-повідомлення від 18.02.2017 за №4/981-17, від 13.04.2017 № 4/2495-17 та від 22.06.2017 № 3955-17, в яких зазначено про затримання та поміщення до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства громадян Народної Республіки Бангладеш, у тому числі ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також зазначено про необхідність надання допомоги в оформленні травел/документів, для повернення відповідача батьківщину (а.с. 30-32).

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 31 липня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2017 року у справі № 754/9815/17, позов Деснянського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві задоволено: продовжено строк затримання в Чернігівському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на 3 місяці, а саме до 17.11.2017 (а.с. 24-29).

Оскільки, відповідач не має документа, який дає йому право на виїзд з України, а відповіді на вищезазначені листи від 18.02.2017 за №4/981-17, від 13.04.2017 № 4/2495-17 та від 22.06.2017 № 3955-17 дотепер позивачу не надходили, Деснянський РВ ГУ ДМС України в місті Києві звернувся до суду з даним позовом, в якому просив продовжити строк затримання громадянина Народної республіки Бангладеш ОСОБА_4 на три місяці, а саме до 17 лютого 2018 року.

Надаючи правову оцінку вищевикладеному, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 6 статті 6 КАС України встановлено, що іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи користуються в Україні таким самим правом на судовий захист, що і громадяни та юридичні особи України.

Відповідно до ч. 2 ст. 183-7 КАС України у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі, адміністративний суд, визначений частиною першою цієї статті, за клопотанням органу (підрозділу), який подав такий позов, може прийняти одне з таких рішень:

1) взяти особу на поруки підприємства, установи чи організації;

2) зобов'язати іноземця або особу без громадянства внести заставу;

3) затримати іноземця або особу без громадянства з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Частиною 7 статті 183-7 КАС України встановлено, що Строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, не може перевищувати шести місяців. У разі наявності умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на дванадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п'ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні три місяці подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для виконання рішення про примусове видворення або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Умовами, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Закон України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 вказаного Закону правовий статус іноземців та осіб без громадянства визначається Конституцією України, цим та іншими законами України, а також міжнародними договорами України.

Частиною 4 статті 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 № 353/271/150 затверджено Інструкцію про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства.

Ця Інструкція розроблена відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Конвенції про статус біженців, Законів України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту", "Про Державну прикордонну службу України", Кодексу адміністративного судочинства України, Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 1.3 зазначеної Інструкції, остання визначає порядок дій посадових осіб територіальних органів, територіальних підрозділів Державної міграційної служби України (далі - ДМС), органів охорони державного кордону та органів Служби безпеки України (далі - СБУ) під час прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства (далі - іноземців), їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України.

На думку колегії суддів, Деснянським районним відділом Головного управління в м. Києві державної міграційної служби України, вчинено усі необхідні заходи з метою примусового повернення відповідача до країни походження, а тому доведено правомірність та обґрунтованість доводів про необхідність продовження строку затримання громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на строк до 17.02.2018.

Колегія суддів вважає необгрунтованими доводи апелянта про те, що всупереч вимог національного та міжнародного законодавства, відповідач був позбавлений права здійснювати свій ефективний захист, оскільки ще у березні 2017 року між адвокатом - Сергієнко П.В. та Громадянином Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 було укладено договір про надання правової допомоги. Вищевикладене, на думку колегії суддів, свідчить про те, що відповідач є таким, що забезпечений відповідною правовою допомогою.

Крім того, згідно ч.1, 2 ст. 68 КАС України перекладачем є особа, яка вільно володіє мовою, якою здійснюється адміністративне судочинство, та іншою мовою, знання якої необхідне для усного або письмового перекладу з однієї мови на іншу, а також особа, яка володіє технікою спілкування з глухими, німими чи глухонімими.

Перекладач допускається ухвалою суду за клопотанням особи, яка бере участь у справі, або призначається з ініціативи суду.

Колегія суддів звертає увагу на те, що а ні позивачем, а ній його представником відповідного клопотання про забезпечення перекладачем до судів першої та апеляційної інстанції не подавалося, при цьому суд не вбачає за необхідне залучити перекладача з власної ініціативи зважаючи на наявність у відповідача представника, який володіє українською мовою.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що адміністративні справи, передбачені ст. 183-7 КАС України, розглядаються судом у день подання відповідного клопотання чи позовної заяви, крім справ щодо примусового видворення та оскарження рішень про примусове повернення іноземця або особи без громадянства в країну походження або третю країну, які суд розглядає у п'ятиденний строк з дня подання позовної заяви.

Колегія суддів приймає до уваги особливість провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства та встановлені КАС України стислі строки їх розгляду. Враховує, що відповідач знаходиться у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, в вз'язку з чим позбавлений можливості особисто приймати участь в судовому засіданні, при цьому звертає увагу на те, що у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства відсутня технічна можливість здійснити судове засідання в режимі відео-конференції, з огляду на що, вважає необгрунтованими доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що полягають у неналежному повідомленні відповідача про дату, час та місце розгялду справи.

Приписами ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, на думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 10 листопада 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 18 грудня 2017 року.

Головуючий суддя Н.В. Безименна

Судді В.О. Аліменко

А.Ю. Кучма