Справа № 705/638/17
Суддя: Коваль А. Б.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №705/638/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.11.2017 Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:

головуючого судді Коваля А.Б.

при секретарі Безвенюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора Уманського РВП Уманського ВП ГУНП у Черкаській області капітана поліції ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про те, що постановою старшого інспектора Уманського РВП Уманського ВП капітана поліції ОСОБА_2 від 28 жовтня 2016 року на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у розмірі 425 гривень. Відповідно до вищевказаної постанови він, начебто, 28.10.2016 року, керуючи автомобілем «Тойта Камрі» з державним номерним знаком СА 2872 ВО, о 16 годині 10 хвилин на 546 км а/д Стрій-Тернопіль-Кіровоград-Знамянка здійснив обгін автомобіля, виїхавши на смугу зустрічного руху пересікши суцільну лінію розмітки в зоні обмеженої оглядової в кінці підйому, чим ніби порушив п. 14.6 «Г» Правил дорожнього руху. Відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Проте, вказана постанова не відповідає вимогам закону з наступних підстав: 28 жовтня 2016 року він дійсно рухався по а/д Стрій-Тернопіль-Кіровоград-Знамянка, де був зупинений на вимогу працівника поліції. Підійшовши до його автомобіля працівник поліції відрекомендував себе та попросив його предявити посвідчення водія та технічний паспорт на його автомобіль. На його запитання про причини зупинки, пояснив, що це лише формальна перевірка, у звязку з тим, що на цей час по країні виникла велика кількість автомобільних угонів та проводиться перевірка належності автомобіля та права керування водія. Він не заперечував проти перевірки документів, тому надав їх беззаперечно. Працівник поліції відійшов до своєї машини і через 10 хвилин підійшов та повернув йому документи та сказав, що може продовжити свій рух. Подякувавши, він поїхав у потрібному йому напрямку. Ніякого протоколу при ньому не складали та жодної інформації про те, що ним було порушено ПДР України йому не повідомили.

20.12.2016 року на адресу його проживання прийшло повідомлення, у якому йому було надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження, у якій було вказано: «1. Відкрити провадження з виконання: назва документу постанова № 931360, видана 28.10.2016 року; документ видав: Уманським РВП Уманського ВП, про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штраф у розмірі 850 грн.».

Після чого він звернувся до виконавчої служби м. Умань із запитанням, що за постанова, де державним виконавцем на його усну вимогу було надано копію постанови від 28.10.2016 року згідно якої з нього стягнуто штраф у розмірі 425 гривень за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП. У постанові вказано, що на підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП у порядку примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір у сумі 850 грн.

У постанові зазначено, що 28.10.2016 року 0 10 годині 00 хвилин на 546 км а/д Стрій-Тернопіль-Кіровоград-Знамянка, він, керуючи автомобілем «Тойота Камрі», д.н.з. НОМЕР_1, здійснив обгін автомобіля, виїхавши на смугу зустрічного руху, пересікши суцільну лінію розмітки в зоні обмеження оглядової в кінці підйому, чим порушив п. 14.6 «г» ПДР України. Запевняє, що ніякого обгону не здійснював, а був зупинений працівником поліції для формальної (з його слів) перевірки. Ніякої постанови йому не вручалося, ніякої інформації з приводу того, що ним порушено ПДР України йому не повідомлялося, тому вважає, що дії працівника поліції ст. інспектора Уманського РВП Уманського ВП капітана поліції ОСОБА_2 необхідно визнати протиправними, а постанову у справі про адміністративне правопорушення визнати незаконною та скасувати її, а провадження у справі закрити.

Протокол про адміністративне правопорушення складено не було, його права не розяснювалися, ніяких документів йому не вручалося, що, на його думку, є порушенням норм чинного законодавства.

Як вбачається з поштового конверту, де міститься печатка пошти про відправку поштової кореспонденції, постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена йому 20.12.2016 року. Фактично отримав її 16.01.2017 року (після вихідних). Тому вважає, що є достатні підстави для поновлення строку на оскарження вказаної постанови.

Вважає постанову незаконною та винесеною з грубим порушенням адміністративно-процесуального законодавства, а також такою, що підлягає скасуванню.

Просить суд поновити йому строк оскарження постанови серії ПС1 № 931360 від 28 жовтня 2016 року про накладення на нього, ОСОБА_1, адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у розмірі 850 гривень.

Постанову серії ПС1 № 931260 від 28 жовтня 2016 року про накладення на нього, ОСОБА_1, адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у розмірі 850 гривень.

Провадження по адміністративній справі закрити, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, на адресу суду направив письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у його відсутність, позовні вимоги та факти, викладені у позові підтримує та просить суд позов задоволити.

Відповідач старший інспектор Уманського РВП УВП ГУНП в Черкаській області Пташник В.В. у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно, про причини своєї неявки суд не повідомляв.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, вивчивши письмові матеріали по справі вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, що старшим інспектором Уманського РВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області капітаном поліції ОСОБА_2 28 жовтня 2016 року винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 931360 відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень.

У постанові зазначено, що інспектор розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення встановив, що ОСОБА_1 28.10.2016 року керуючи автомобілем «Тойота Камрі», д.н.з. НОМЕР_1, о 16 годині 10 хвилин на 546 км а/д Стрій-Тернопіль-Кіровоград-Знамянка, здійснив обгін автомобіля, виїхавши на смугу зустрічного руху пересікши суцільну лінію розмітки у зоні обмеженої оглядової в кінці підйому, чим порушив п. 14.6 «г» ПДР України. Інспектор постановив притягнути ОСОБА_1 до адмінвідповідальності, накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 гривень.

Статтею 1 Конституції України Україну проголошено демократичною, соціальною, правовою державою. Статтею 3 визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обовязком держави. Згідно ст. 21 Конституції права та свободи людини є невідчужуваними і непорушеними.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктами владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В ч. 2 ст. 71 КАС України вказано, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб'єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна вказана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо.

Як встановлено частинами 2, 3 статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до пункту 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853 (далі Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Ч. 1 п. 1, 2, 3 та 8 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно із рішенням КСУ від 26.05.2016 р. № 5-рп/2015 «Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1, ч. 2 ст. 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як передбачено ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі, суд під час розгляду справи повинен створювати необхідні умови для всебічного, повного й об'єктивного дослідження справи, однак не зобов'язаний підміняти собою осіб, шукаючи доказів виключно за власною ініціативою.

Судом встановлено, що при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, інспектором фактично не було розглянуто факт порушення Правил дорожнього руху України, не повідомлено про складання протоколу та винесення постанови, не вручено копію цих документів, чим суттєво порушені права позивача та його законні інтереси. У оскаржуваній постанові відсутній підпис водія, відносно якого винесено таку постанову, а також немає відмітки у графі: «копію постанови надіслано рекомендованим листом за вих. № ___ від «__»________20__р.», що також є підтвердженням невручення ОСОБА_1 постанови про притягнення його до адмінвідповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

За вказаних обставин суд вважає, що винесена старшим інспектором Уманського РВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області капітаном поліції ОСОБА_2 постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень є неправомірною і підлягає скасуванню, а провадження у адміністративній справі закриттю.

На думку суду, оскільки позивачу не було вручено копію постанови та про її існування позивач дізнався лише отримавши повідомлення із виконавчої служби, строк оскарження постанови було пропущено з поважної причини і такий строк підлягає поновленню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 17, 71, 112, 128, 158, 159 160-163 КАС України, ст.ст. 1, 3, ч. 2 ст. 19, ст. 21 Конституції України, ст.ст. 287-289, 291, 293 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задоволити.

Поновити ОСОБА_1 строк оскарження постанови серії ПС1 № 931360 від 28 жовтня 2016 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у розмірі 850 гривень.

Постанову серії ПС1 № 931260 від 28 жовтня 2016 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у розмірі 850 гривень.

Провадження по адміністративній справі закрити, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена через суд першої інстанції до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ст. 186 КАС України. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Суддя: А.Б. Коваль