Справа № 820/4045/17
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2017-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

820/4045/17

Рішення

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"19" грудня 2017 р. № 820/4045/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Попова А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства "Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут "Енергопроект"

до

Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова

про

скасування повідомлення ,

В С Т А Н О В И В:

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на момент реорганізації позивача у ВАТ законодавство не передбачало компенсації різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" та сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів. Після 1996 року і по теперішній час позивач не є науковою установою, а тому і обов'язок фінансування різниці між сумою пенсії у нього відсутній.

Представники позивача в судове засідання з'явилися, підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, надав до суду письмові заперечення проти позову, відповідно до яких зазначив, що позивач має сплачувати різницю між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" та сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, оскільки такий обов'язок виникає у нього як правонаступника підприємств, на яких набутий науковий стаж особами, яким призначено наукові пенсії.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Відкрите акціонерне товариство "Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут "Енергопроект" засновано згідно рішення Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області від 20 березня 1996 року №397-п шляхом перетворення Державного підприємства Харківський державний науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут "Енергопроект", зареєстрованого Червонозаводським Райвиконкомом м. Харкова розпорядженням № 924 від 10.11.93, у відкрите акціонерне товариство в відповідності з Указом Президента України "Про міри по забезпеченню прав громадян на використання приватизаційних майнових сертифікатів" від 26 листопада 1994 року № 699/94 та постанови КМУ № 686 від 07.12.92 "Про затвердження Порядку перетворення в процесі приватизації державних підприємств в відкриті акціонерні товариства", що підтверджується копіями відповідного наказу та Статутом позивача.

Відповідно до частини 9 статті 24 Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність" № 1977-XII від 13.12.1991 в редакції після внесення змін Законом України № 1646-III від 06.04.2000 (який набув чинності з 16.05.2000), вперше було запроваджено механізм відшкодування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", та сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів.

Так, вказаною нормою було передбачено, що різниця між сумою призначеної пенсії за цим Законом та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується наступним чином :

- для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій - за рахунок коштів державного бюджету;

- для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам сплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом;

- для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій - за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.

26 листопада 2015 року прийнято новий Закон України "Про наукову і науково-технічну діяльність" № 848-VIII, який також врегулював питання фінансування різниці між сумами пенсій.

Так, згідно з пунктом 5 Розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" № 848-VIII до 1 січня 2017 року різниця між сумою пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, та сумою пенсії із солідарної системи, обчисленої згідно із Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", на яку має право науковий працівник, фінансується:

- для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів державного бюджету;

- для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної згідно з цим Законом;

- для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.

В редакції, чинній з 01.01.2017, частина 6 статті 37 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" № 848-VIII передбачає, що різниця між сумою пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, та сумою пенсії із солідарної системи, обчисленої згідно із Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", на яку має право науковий працівник, фінансується:

- для наукових (науково-педагогічних) працівників державних, комунальних наукових установ, організацій, підприємств та вищих навчальних закладів, а також інших наукових установ, які згідно із статтею 12 цього Закону включені до Державного реєстру наукових установ, яким надається підтримка держави, - за рахунок коштів державного бюджету з урахуванням надходжень від сплати єдиного внеску у розмірі, встановленому частиною дев'ятою статті 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" для цієї категорії працівників;

- для наукових (науково-педагогічних) працівників інших наукових установ, організацій, підприємств та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів цих установ, організацій, підприємств та закладів.

Ця норма закону кореспондується з частиною 2 пункту 13 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування", відповідно до якої у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначеного Закону, та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується відповідно до умов, передбачених Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність".

На виконання вимог закону розроблено Порядок фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність", та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24 березня 2004 року № 372, з урахуванням постанови КМУ України від 27 липня 2016 року № 472 "Про реалізацію пункту 5 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність".

Відповідно до пункту 4 Порядку у разі ліквідації або зміни власника підприємства, установи, організації чи вищого навчального закладу III - IV рівнів акредитації різниця у розмірі пенсії фінансується за рахунок коштів їх правонаступників у порядку, що діяв стосовно цих підприємств, установ, організацій та закладів до моменту ліквідації або зміни власника.

Як вже зазначалось судом, відкрите акціонерне товариство "Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут "Енергопроект" створено наказом ФДМ України від 20 березня 1996 року на базі Харківського державного науково-дослідного та проектно-конструкторського інституту "Енергопроект".

Тобто, позивач створений в процесі приватизації державного підприємства у відкрите акціонерне товариство.

Як вбачається із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державна реєстрація ВАТ XI "Енергопроект" проведена 18.04.1996.

Статтею 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачено, що Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб.

Станом на березень 1996 року Законом України "Про основи державної політики у сфері науки і науково-технічної діяльності" від 13 грудня 1991 року № 1977-ХІІ не було передбачено відшкодування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, та сумою пенсії, призначеної за іншим законом.

Таким чином, на момент ліквідації Харківського державного науково-дослідного та проектно-конструкторського інституту "Енергопроект" у зазначеного підприємства не було обов’язку щодо фінансування різниці сум пенсій.

А тому, враховуючи положення пункту 4 Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації, суд приходить до висновку, що до відкритого акціонерного товариства "Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут "Енергопроект" не перейшли обов'язки Харківського державного науково-дослідного та проектно-конструкторського інституту "Енергопроект", зокрема обов'язок зі сплати різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про основи державної політики у сфері науки і науково-технічної діяльності" та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, оскільки на момент ліквідації такого обов’язку у ліквідованого підприємства не існувало.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут "Енергопроект" до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про скасування повідомлення –задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 22 грудня 2017 року.

Суддя Спірідонов М.О.