Справа № П/811/1680/17
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"13" грудня 2017 р. справа № П/811/1680/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2017 року у справі № П/811/1680/17

за позовом ОСОБА_1

до Кропивницької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області

про визнання протиправним та скасування наказу про проведення перевірки, -

встановив:

У жовтні 2017 року позивач звернувся до суду першої інстанції із позовом, в якому просив:

- визнати дії працівників Кропивницької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області перед і під час фактичної перевірки, які здійснено 20 жовтня 2016 року на підставі наказу №431 від 19.10.2016 року про проведення в період з 20.09.2016 року по 21.09.2016 року такої перевірки - безпідставними і неправомірними;

- скасувати повністю наказ №431 від 19.10.2016 року про проведення в період з 20.09.2016 року по 21.09.2016 року фактичної перевірки.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2017 року у справі №П/811/1680/17 адміністративний позов залишено без розгляду.

Ухвала мотивована тим, що дії відповідача з приводу проведення фактичної перевірки мали місце 20 жовтня 2016 року на підставі оскаржуваного наказу. 20 жовтня 2016 року за місцем здійснення господарської діяльності в приміщенні кафе до позивача звернулись люди, які представились працівниками ГУ ДФС України у Кіровоградській області, та без пред'явлення своїх службових посвідчень пред'явили копію наказу № 431 від 19 жовтня 2016 року. Тобто з наказом № 431 від 19.10.2016 року позивач був ознайомлений 20 жовтня 2016 року. Однак, до суду з позовом ОСОБА_1 звернувся лише 11.10.2017 року, тобто з пропуском шестимісячного строку для звернення за захистом прав, свобод та інтересів.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема, тим, що за результатами закінчення процедури адміністративного оскарження позивач звернувся до суду у строк, встановлений пунктом 56.19 Податкового кодексу України.

Позивач та відповідач, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, що не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно предявленого адміністративного позову предметом оскарження є дії субєкта владних повноважень, які мали місце в період з 20.09.2016 року по 21.09.2016 року, та рішення субєкта владних повноважень від 19.10.2016 року.

Відповідно до частини 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Позивач в адміністративному позові вказує, що фактична перевірка відбувалась 20 жовтня 2016 року за його присутності, з оскаржуваним наказом №431 від 19.10.2016 року останнього було ознайомлено посадовими особами контролюючого органу.

Пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України встановлено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з пунктом 56.2 наведеної статті у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Відповідно до пункту 56.19 статті 56 Податкового кодексу України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

В матеріалах справи наявна копія рішення Державної фіскальної служби України від 06 вересня 2017 року, відповідно до якого фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 здійснювалось оскарження податкових повідомлень-рішень Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області від 02 листопада 2016 року №, №.

Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що ані із змісту вищевказаного рішення Державної фіскальної служби України, ані із інших матеріалів справи не вбачається, що позивачем у відповідному досудовому порядку здійснювалось оскарження дій та рішення, щодо яких заявлено адміністративний позов у справі №П/811/1680/17. При цьому викладені позивачем посилання на здійснення такого оскарження колегією суддів не можуть бути прийняті як беззаперечне та достовірне підтвердження вищезазначеної обставини.

Крім того, згідно рішення Державної фіскальної служби України від 06 вересня 2017 року ГУ ДФС у Кіровоградській області за результатами розгляду скарг було прийнято рішення від 01 грудня 2016 року №192/ФОП/11-28-10-10-010-06, а скарги позивача від 14 серпня 2017 року до Державної фіскальної служби України згідно відбитка календарного штемпеля відділення поштового звязку на поштовому відправленні (конверті) подані 16 серпня 2017 року, тобто з порушенням строків, передбачених п.56.6 статті 56 Податкового кодексу України.

Також із змісту вищенаведеного пункту 56.19 статті 56 Податкового кодексу України вбачається встановлення місячного строку оскарження, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження, саме для податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання. Дії субєкта владних повноважень щодо проведення перевірки та наказ про її проведення не опосередковані приписами вищенаведеного пункту, а отже його положення не підлягають застосуванню у спірних правовідносинах.

Частиною 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс та інш. Проти Великобританії» рішення від 22.10.1996р., справа «Девеер проти Бельгії» рішення від 27.02.1980р.).

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції стосовно пропуску позивачем строку звернення до суду, встановленого частиною 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, наслідком чого є залишення адміністративного позову без розгляду.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції обєктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст.195, 196, 199, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2017 року у справі №П/811/1680/17 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку, визначеному ст.212 КАС України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: В.Є. Чередниченко