Справа № 522/8168/17
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 р.м.ОдесаСправа № 522/8168/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Свячена Ю.Б.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 13 липня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій щодо відмови в проведенні перерахунку розміру пенсії, про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 13 липня 2017 року, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

Постановою від 13 липня 2017 року, ухваленою у відкритому судовому засіданні, Приморський районний суд м. Одеси задовольнив позовні вимоги; визнав протиправною відмову відповідача в перерахунку позивачу раніше призначеної пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; зобов'язав відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії в розмірі 50% грошового забезпечення, починаючи з 24 квітня 2016 року з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, з яких було сплачено внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та зазначених у довідці Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області від 21 квітня 2017 року №02/89/-13 (матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, одноразових премій, індексації грошового забезпечення) та здійснити доплату з урахуванням зазначених сум з 24 квітня 2016 року.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що оскаржена постанова є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Так, апелянт зазначає, що суд першої інстанції проігнорував вимоги ст. 99 КАС України згідно з якою для звернення до адміністративного суду по даній справі встановлюється в шестимісячний строк.

Апелянт вважає помилковим посилання суду першої інстанції на норми Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-XII, оскільки цей Закон не може бути застосований до пенсіонерів при перерахунку їм пенсій з тих підстав, що дія цього Закону розповсюджується на військовослужбовців, які проходять строкову службу або службу за контрактом і не стосується правовідносин, пов'язаних із пенсійним забезпеченням, в той час як позивач має статус пенсіонера, а не військовослужбовця.

Також, апелянт зазначає про те, що суд першої інстанції проігнорував положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та, деяких інших осіб» та Постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» від 17.07.1992 №393, якими визначений вичерпний перелік щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, до якого не віднесені одноразові додаткові види грошової допомоги. Одноразові додаткові види грошового забезпечення, які є предметом судового спору, у зазначеному переліку не зазначені, тобто вони не є об'єктом сплати єдиного внеску та не повинні входити до грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивачу.

За таких обставин апелянт зазначає про помилковість висновків суду першої інстанції про те що виплати, які є спірними в цій справі, входять до складу грошового забезпечення. При цьому суд першої інстанції не розглянув питання сплати з цих виплат єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Також, апелянт зазначає і про те, що відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та, деяких інших осіб» та Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та, деяких інших осіб», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45, відсутні такі підстави для перерахунку пенсії, про які зазначив позивач та з якими погодився суд першої інстанції,

Також апелянт вважає помилковим висновки суду першої інстанції про включення індексації до складу грошового забезпечення для обчислення розміру пенсії, оскільки індексація не є постійною виплатою, залежить від індексу споживчих цін.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував позицію Вищого адміністративного суду України, викладену в ухвалі цього суду від 21.01.2014 року у справі №К/800/52471/13 та тлумачення Конституційного Суду України в рішенні від 13.05.2015 по справі №4-рп/2015 положень ч.3 ст.63 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Враховуючи вищевикладене, апелянт зазначає, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні - мають тимчасовий характер, залежать від певних обставин, їх розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, тому вони не включаються до складу грошового забезпечення при звільненні з військової служби та не можуть бути підставою для проведення перерахунку пенсії.

ОСОБА_1 не надала письмових заперечень на апеляційну скаргу.

Ухвалюючи постанову про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції встановив, що з 25 грудня 2010 року позивачу призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та, деяких інших осіб» від 09.04.1992 року, в розмірі 50% грошового забезпечення, що підтверджено протоколом № від 25.12.2010 року.

Також суд першої інстанції встановив, що 24 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про перерахунок розміру пенсії із врахуванням одержаних за період з 01 грудня 2008 року по 30 листопада 2010 року додаткових видів грошового забезпечення, з яких утримано та сплачено внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а саме: матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, одноразової премії та індексації грошового забезпечення.

Листом №487/К-11 від 03 травня 2017 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області відмовило ОСОБА_1 в задоволенні її заяви.

Вирішуючи спір по суті суд першої інстанції встановив, що розмір пенсії позивача розрахований на підставі довідок Головного управління МНС України в Одеській області для обчислення пенсії, в тому числі довідки про додаткові види грошового забезпечення від 06 січня 2011 року №11-22-2. Однак, в зазначену довідку не було включено такі додаткові види грошового забезпечення за 24 календарні місяці служби підряд перед звільненням, які дають право на підвищення пенсії позивача, як матеріальна допомога для вирішення соціально - побутових питань, матеріальна допомога на оздоровлення, одноразова премія, індексація грошового забезпечення, що призвело до зменшення розміру пенсії.

Посилаючись на приписи ч. 3, ч. 5 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції, що діяла на час звернення позивача з заявою про перерахунок розміру пенсії), ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», п. 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам та мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам сімей», п.п.33.1, 33.3 п.3 розділу XXXIII Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України № 260 від 11.06.2008 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.07.2008 року за № 683/15329, суд першої інстанції дійшов висновку, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Оскільки виплати, які позивач просить врахувати при обчисленні розміру її пенсії за вислугу років, не включені до переліку видів виплат, на які не нараховується та не сплачується єдиний соціальний внесок, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача та наявність правових підстав для задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не може бути задоволена.

Апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив та оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив правову природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Предметом спору в цій адміністративної справи є відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в проведенні перерахунку ОСОБА_1, раніше призначеної пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням усіх складових грошового забезпечення, з яких було сплачено внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування зазначених у довідці Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області від 21 квітня 2017 року.

Матеріалами справи підтверджено та сторонами у справі не оспорюється те, що позивач з 25.12.2010 року отримує пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в розмірі 50% грошового забезпечення.

При цьому до складу грошового забезпечення, з якого обчислений розмір пенсії, не включені такі виплати як матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексації грошового забезпечення, одноразові премії, за період з 01.12.2008 року по 30.11.2010 року, на які нараховані та з яких сплачені збір на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, що підтверджено наданими на вимогу апеляційного суду копіями матеріалів пенсійної справи позивача.

Факт отримання позивачем зазначених виплат та сплати з них збору на загальнообовязкове державне пенсійне страхування підтверджений довідкою Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області від 21.04.2017 року № 02/89/13 (а.с. 12), що спростовує доводи апелянта про не дослідження судом першої інстанції питання сплати страхових внесків, зокрема збору на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, оскільки сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування передбачене з 01.01.2011 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції чинній на час призначення пенсії 25.12.2010 року) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством.

Аналогічні приписи містяться і в п 7 Постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.08.1992 року «Про обчислення вислуги років, призначення пенсій та виплату грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» в редакції чинній на час призначення пенсії 25.12.2010 року.

Враховуючи правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові цього суду від 10.03.2015 року у справі № 21-70а15, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що одноразові премії, матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення та відносяться до складу грошового забезпечення, що спростовує доводи апелянт про непоширення на спірні правовідносини норм Законів, на які послався суд першої інстанції.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 3 липня 1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення», згідно зі статтею 1 якого індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Тобто, індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції проте, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, з яких сплачено страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Такий висновок апеляційного суду відповідає приписам Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», статтею 41 якого встановлено, що до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

Посилання апелянта на рішення Конституційного суду України від 13.05.2015 по справі №4-рп/2015 є помилковим, оскільки це рішення стосується права на перерахунок пенсії у звязку із зміною хоча б з одного видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають права на пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в той час як предметом спору в цій справі є право позивача на включення до грошового забезпечення, з якого обчислений розмір пенсії, всіх видів та складових грошового забезпечення, які позивач отримував та з яких сплачені страхові внески.

Також апеляційний суд зазначає про помилковість доводів апелянта щодо порушення судом першої інстанції приписів ст. 99 КАС України.

При цьому апеляційний суд застосовує до спірних правовідносин, в частині визначення часу за який має бути перерахований розмір пенсії, приписи ч. 3 ст. 50, Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» якою встановлено, що пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією, оскільки положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» є спеціальними нормами, які застосовуються апеляційним судом для відновлення порушеного права, в той час як положення ст. 99 КАС України встановлюють строки протягом якого особа може звернутись до суду за захистом. Відповідно до матеріалів справи позивачу відмовлено в проведенні перерахунку пенсії 03 травня 2017 року (а.с. 13), а до суду позов поданий 04 травня 2017 року (а.с. 3-8), тобто з дотримання приписів ч. 2 ст. 99 КАС України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, підстави для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у звязку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржене судове рішення без змін.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2, 6, 11, 69-71, 195, п. 1 ч. 1 ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 206, 211, 212, 244-2, ч. 5 ст. 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 13 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя М.П.Коваль

суддя О.О.Кравець