Справа № 820/4077/17
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 р. Справа № 820/4077/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Бартош Н.С. , Русанової В.Б. ,

за участю секретаря судового засідання - Дудки О.А.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представників відповідача - Гундар Г.М., Поярко І.В.,

третьої особи - ОСОБА_6,

представника третьої особи - ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_6, Державної фіскальної служби України на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2017р. по справі № 820/4077/17

за позовом ОСОБА_1

до Державної фіскальної служби України , треті особи - Виконуючий обов'язки Голови Державної фіскальної служби України Продан М.В. , ОСОБА_6

про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на посаді,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2017 р. ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України, відповідач), треті особи - виконуючий обов'язки Голови Державної фіскальної служби України Продан М.В., ОСОБА_6 (далі - треті особи, в.о. Голови ДФС України Продан М.В., ОСОБА_6.), в якому просив: визнати незаконним та скасувати наказ В.о. Голови ДФС України Продан М.В. від 07.09.2017р. №2093-о "По особовому складу" про звільнення 15 вересня 2017 року полковника податкової міліції ОСОБА_1 (А-026383) з посади начальника управління внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Харківській області, зарахувавши у розпорядження Головного управління ДФС у Харківській області; визнати незаконним та скасувати наказ В.о. Голови ДФС України Продан М.В. від 07.09.2017р. №2075-о "Про призначення ОСОБА_6." про призначення ОСОБА_6 (М-035389) на посаду начальника управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Харківській області, звільнивши з посади заступника начальника відділу оперативних заходів управління внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Донецькій області, встановивши посадовий оклад згідно із штатним розписом; поновити полковника податкової міліції ОСОБА_1 (А-026383) на посаду начальника управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Харківській області ГУ ДФС у Харківській області.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2017 р. адміністративний позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ в.о. Голови ДФС України Продан М.В. від 07.09.2017р. №2093-о "По особовому складу" про звільнення 15 вересня 2017 року полковника податкової міліції ОСОБА_1 (А-026383) з посади начальника управління внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Харківській області, зарахувавши у розпорядження Головного управління ДФС у Харківській області.

Визнано незаконним та скасовано наказ в.о. Голови ДФС України Продан М.В. від 07.09.2017р. №2075-о "Про призначення ОСОБА_6." про призначення ОСОБА_6 (М-035389) на посаду начальника управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Харківській області, звільнивши з посади заступника начальника відділу оперативних заходів управління внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Донецькій області, встановивши посадовий оклад згідно із штатним розписом.

Поновлено полковника податкової міліції ОСОБА_1 (А-026383) на посаду начальника управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Харківській області ГУ ДФС у Харківській області.

Допущено постанову до негайного виконання в частині поновлення полковника податкової міліції ОСОБА_1 (А-026383) на посаду начальника управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Харківській області ГУ ДФС у Харківській області.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ДФС України подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції в зв'язку з ненаданням належної правової оцінки обставинам справи та порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просила його скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Позивач подав письмові заперечення на апеляційні скарги відповідача та третьої особи, в яких, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив апеляційні скарги залишити без задоволення, а постанову суду залишити без змін.

Представники відповідача у судовому засіданні суду апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримали в повному обсязі, просили постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_6 та його представник у судовому засіданні суду апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримали у повному обсязі, просили постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою позивачу у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Позивач та його представники у судовому засіданні суду апеляційної інстанції заперечували проти апеляційних скарг та просили відмовити в їх задоволенні.

Третя особа - в.о. Голови ДФС України Продан М.В. - у судове засідання суду апеляційної інстанції не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином.

Неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов'язковою участь у судовому засіданні осіб, які беруть участь у справі, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи (ч.4 ст. 196 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що наказом ДФС України від 18.04.2016 р. № 1433-о полковника податкової міліції ОСОБА_1 призначено на посаду начальника управління внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Харківській області (т.1 а.с.238).

Наказом ДФС України від 07.09.2017р. №2093-о у зв'язку із здійсненням організаційно-штатних заходів, відповідно до підпункту "в" пункту 40 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ від 29 липня 1991 р. №114 (із змінами): звільнено 15.09.2017 р. полковника податкової міліції ОСОБА_1 (А-026383) з посади начальника управління внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Харківській області, зарахувавши у розпорядження Головного управління ДФС у Харківській області (т.1 а.с.14.)

Наказом ДФС України від 07.09.2017 р. №2075-о полковника податкової міліції ОСОБА_6 (М-035389) 15 вересня 2017 року призначено на посаду начальника управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Харківській області, звільнивши з посади заступника начальника відділу оперативних заходів управління внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Донецькій області (т.1 а.с.15)

Не погоджуючись з наказами відповідача №2093-о від 07.09.2017р. та №2075-о від 07.09.2017р., позивач звернувся із зазначеним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що вони є обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи.

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянтів, колегія суддів апеляційної інстанції зважає на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 7 Положення "Про Державну фіскальну службу України", Державна фіскальна служба України (далі - ДФС) здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. ДФС та її територіальні органи є органами доходів і зборів. У складі ДФС та її територіальних органах діють підрозділи податкової міліції.

За приписами ст. 353 Податкового кодексу України, особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Порядок проходження служби в органах внутрішніх справ встановлений Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ від 29.07.1991 р. №114 ( далі - Положення №114).

Підпунктом "в" пункту 40 Положення №114 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що призначення на посади рядового і начальницького складу провадиться відповідними начальниками згідно з номенклатурою посад, що визначається Міністром внутрішніх справ відповідно до його компетенції. При цьому враховується таке: при здійсненні організаційно-штатних заходів особи начальницького складу можуть зараховуватися в розпорядження органу внутрішніх справ на строк не більше 15 діб.

У виняткових випадках, пов'язаних з особливими обставинами, перебування в розпорядженні органу внутрішніх справ понад 15 діб, але не більше двох місяців, допускається з дозволу Міністра внутрішніх справ. До цього строку не зараховуються періоди перебування в установлених цим Положенням відпустках (крім відпусток по вагітності, родах і догляду за дитиною), на лікуванні (обстеженні) у лікувальних закладах.

За змістом цієї норми зарахування особи начальницького складу в розпорядження органу внутрішніх справ не визначено як самостійну підставу для звільнення з посади.

Проте, зарахування позивача у розпорядження, у зв'язку із здійсненням організаційно-штатних заходів, відбулось із одночасним звільненням його з посади.

Відповідно до п. "г" ст. 40 Положення переміщення по службі осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу має здійснюватися, як правило, без зарахування їх у розпорядження відповідного органу внутрішніх справ; призначення на посади осіб, які перебувають у розпорядженні відповідного органу, провадиться в найкоротший строк, але не пізніше двох місяців із дня звільнення їх з посади.

У пунктах 42 - 43 Положення наведений вичерпний перелік підстав для переміщення осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу, жодна з яких не зазначена в наказі про звільнення позивача з посади.

При цьому, судом першої інстанції правильно встановлено, що станом на момент прийняття наказу про звільнення позивача з посади, останній з 12.09.2017р. по 10.10.2017р. перебував на лікарняному, що підтверджується наявним в матеріалах справи листком непрацездатності серія АГЦ №761967. (т.1 а.с.239-240)

Згідно з ч. 3 ст. 40 КЗпП України, не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.

Отже, чинним законодавством встановлено заборону звільнення працівника в період його тимчасової непрацездатності з ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

Колегія суддів зазначає, що оскільки питання щодо можливості звільнення співробітника ДФС з займаної ним посади в період лікарняного не врегульовано нормами спеціального законодавства у цій сфері, тим більше нормами такого законодавства прямо не передбачено права звільняти особу, яка перебуває на лікарняному, то на вказані правовідносини поширюються трудові гарантії Кодексу законів про працю України щодо недопустимості звільнення особи в період його тимчасової непрацездатності.

Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне зауважити, що позивача звільнено за підпунктом "в" пункту 40 Положення № 114, який не може бути підставою для звільнення в силу того, що цей пункт стосується правовідносин призначення на посаду. Крім того позивача звільнено з посади начальника управління внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Харківській області в період його тимчасової непрацездатності, що у межах спірних правовідносин заборонено чинним трудовим законодавством.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуваний наказ про звільнення позивача прийнято відповідачем всупереч вимог чинного законодавства, тому суд першої інстанції правильно зазначив про наявність правових підстав для його скасування.

Стосовно вимог позивача про поновлення на посаді начальника управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Харківській області ГУ ДФС у Харківській області судова колегія виходить з такого.

Відповідно до частин 1, 2 статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

З матеріалів справи вбачається, що наказом ДФС України №591 від 07.09.2017 року "Про внесення змін до наказу ДФС від 11.01.2016р. №17" введено в дію зміни до структур Головних управлінь ДФС в областях, Головного управління ДФС у м.Києві, Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби. Пунктом 3 цього наказу зобов'язано керівників головних управлінь ДФС в областях невідкладно забезпечити надання на затвердження переліків змін до організаційної структури та штатного розпису підпорядкованих органів (т.1 а.с.168)

Головне управління ДФС У Харківській області направило до ДФС України для затвердження переліки змін №4 до організаційної структури за змін №8 до штатного розпису за 2017 рік, які затверджені в.о.Голови ДФС України Проданом М.В. Відповідно до вказаних змін скорочено посаду заступника начальника управління - начальника відділу протидії корупції у митній сфері у кількості 1 штатна одиниця, та посади головного державного ревізора - інспектора- у кількості 3 штатні одиниці.

Водночас, слід зазначити, що зміни у штаті Головного управління ДФС у Харківській області не стосувались посади начальника управління внутрішньої безпеки .

Так, апеляційний суд, проаналізувавши положення про Управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Харківській області ГУ ДФС у Харківській області та Положення про Управління внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Харківській області, вважає за необхідне звернути увагу, що посада начальника управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Харківській області ГУ ДФС у Харківській області за своїми обов'язками та завданням відповідає посаді начальника управління внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Харківській області, з якої позивача було звільнено.

Крім того, штатний розпис управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Харківській області в порівнянні з штатним розписом управління внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Харківській області не містить змін щодо посади керівника, а саме - начальника управління внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Харківській області.

Отже, судом встановлено, що займана позивачем до звільнення посада не скорочувалась та не виключалась, фактично змінилась тільки її назва, що обумовлено зміною назви самого Управління.

Таким чином, у цьому випадку мало місце перетворення одного структурного підрозділу юридичної особи публічного права в інший структурний підрозділ із іншою назвою, але майже однаковими завданнями і функціями, та зміна назви посади позивача, що не може бути підставою для звільнення із займаної посади та зарахування в розпорядження Головного управління ДФС у Харківській області.

Верховний Суд України у пункті 19 Постанови від 06.11.1992р. №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", звернув увагу, що розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідачем не надано доказів неможливості переведення позивача за його згоди на іншу рівнозначну посаду, наявність якої встановлена під час розгляду цієї справи, оскільки при проведенні змін в структурі органів внутрішніх справи посада начальника управління внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Харківській області не скорочувалась та не виключалась.

Таким чином, колегія суддів, враховуючи встановлені вище обставини, погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення вимог позивача і в частині поновлення його на посаді начальника управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Харківській області ГУ ДФС у Харківській області.

Крім того, відповідно до статті 42 КЗпП України, при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

При цьому, при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається, зокрема, учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Відповідно до посвідчення, копія якого міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 являється учасником бойових дій.

Згідно з пунктом 13 частини 1 статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", учасникам бойових дій надаються такі пільги: переважне право на залишення на роботі при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці та на працевлаштування у разі ліквідації підприємства, установи, організації.

Таким чином, ОСОБА_1 мав переважне право на призначення його на перейменовану посаду начальника управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Харківській області. Водночас, прийняття оскаржуваних наказів, у тому числі і наказу про призначення ОСОБА_6 на вказану посаду, свідчить про не врахування відповідачем переважного права позивача на залишення на посаді.

Водночас, як вірно звернув увагу суд першої інстанції, прийняття оскаржуваного наказу свідчить про не врахування відповідачем переважного права позивача на залишення на посаді.

Підсумовуючи наведене, враховуючи встановлену судом під час розгляду справи протиправність оскаржуваного наказу ДФС України від 07.09.2017р. №2093-о "По особовому складу" про звільнення позивача з посади начальника управління внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Харківській області, а також наявність підстав для поновлення його на посаді начальника управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Харківській області ГУ ДФС у Харківській області, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову в цій частині.

Що стосується вимог про визнання незаконним та скасування наказу ДФС України від 07.09.2017р. №2075-о про призначення ОСОБА_6 на посаду начальника управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Харківській області, звільнивши з посади заступника начальника відділу оперативних заходів управління внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Донецькій області, встановивши посадовий оклад згідно із штатним розписом, колегія суддів зауважує на таке.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 6 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Тобто, для того, щоб особі було надано судовий захист, суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу чи інтерес, про захист яких вона просить, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем у публічно-правових відносинах.

Оскаржуваний наказ ДФС України від 07.09.2017р. №2075-о "Про призначення ОСОБА_6." має персональний характер та є актом індивідуальної дії, оскільки породжує певні правові наслідки, впливає на права і свободи лише особи, якій його адресовано.

Таким чином, право оскаржити наказ може особа, щодо якої прийнято цей наказ, в цьому випадку - ОСОБА_6

Оскільки предметом адміністративного позову у спірних правовідносинах, є, зокрема, надання правової оцінки законності чи незаконності наказу відповідача про звільнення підполковника податкової міліції ОСОБА_1 з посади начальника управління внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Харківській області, то належним способом захисту прав позивача у судовому порядку є скасування такого наказу суб'єкта владних повноважень та поновлення позивача на відповідній посаді.

З огляду на викладене, позовні вимоги про визнання незаконним та скасування наказу ДФС України від 07.09.2017р. №2075-о про призначення ОСОБА_6 на посаду начальника управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Харківській області задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права (ч. 2 ст. 159 КАС України).

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ч. 3 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова через порушення судом першої інстанції норм матеріального права в частині визнання незаконним та скасування наказу в.о. Голови ДФС України Продан М.В. від 07.09.2017 р. №2075-о про призначення ОСОБА_6 на посаду начальника управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Харківській області, звільнивши з посади заступника начальника відділу оперативних заходів управління внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Донецькій області, встановивши посадовий оклад згідно із штатним розписом підлягає скасуванню, з прийняттям в цій частині нової постанови про відмову у задоволенні позову.

В іншій частині постанова Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2017 р. підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ч.1 ст. 198, ст. 202, ч.2 ст.205, ст. 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_6, Державної фіскальної служби України задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2017р. по справі № 820/4077/17 скасувати в частині визнання незаконним та скасування наказу в.о. Голови ДФС України Продан М.В. від 07.09.2017 р. №2075-о про призначення ОСОБА_6 на посаду начальника управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Харківській області, звільнивши з посади заступника начальника відділу оперативних заходів управління внутрішньої безпеки Головного управління ДФС у Донецькій області, встановивши посадовий оклад згідно із штатним розписом, прийняти в цій частині нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2017 р. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Курило Л.В.
Судді Бартош Н.С. Русанова В.Б.
Повний текст постанови виготовлений 19.12.2017 р.