Справа № 423/2413/17
Суддя: Архипенко А. В.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 423/2413/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2017 року

Попаснянський районний суд Луганської області

в складі: головуючого судді Архипенко А.В..

при секретарі Іваненко С.П.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Чемрат О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Попасна цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління пенсійного Фонду України в Попаснянському районі про визнання дій неправомірними та зобов'язання відповідача здійснити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду із дійсним позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог (у судовому засіданні ), просила визнати неправомірними дії УПФУ в Попаснянському районі та скасувати рішення УПФУ в Попаснянському районі від 23.08.2017 року про відмову у призначенні їй пенсії, зарахувати до загального стажу роботи період її роботи з 20.02.1984 року по 03.06.1991 року, та призначити пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 19 травня 2017 року (з дня настання віку).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, на цей час вона досягла віку 58 років, має більше 15 років загального стажу, згідно записів в трудовій книжці,

У тому числі протягом спірного періоду з 20.02.1984 року по 03.06.1991 року вона працювала у магазині «Оптика» №10 Ворошиловградського обласного управління «Медтехніка» (саме 7 років 3 місяця 13 днів)

Тобто відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вона має право на пенсію по досягненні 58 років (а саме з 19.05.2017 року).

Тому 17 серпня 2017 року позивачка звернулася до управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області з заявою про призначення їй пенсії, та надала усі необхідні документи.

Проте рішенням управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 23.08. 2017 року, позивачці було відмовлено у призначенні пенсії за віком посилаючись на те, що у неї відсутній необхідний страховий стаж роботи.

Зокрема, до її стажу не було зараховано період 20.02.1984 року по 03.06.1991 року коли вона працювала у магазині «Оптика» №10 Ворошиловградського обласного управління «Медтехніка».

Підставою такого рішення відповідач указав те, що в трудовій книжці позивача дата наказу про її звільнення з магазина «Оптика» вказана з помилкою (невідомий місяць наказу), що є грубим порушенням інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги позивачки щодо зарахування ОСОБА_3 до загального стажу роботи періоду її роботи з 20.02.1984 року по 03.06.1991 року у магазині «Оптика» №10 Ворошиловградського обласного управління «Медтехніка», вважаючи рішення відповідача незаконним.

Представник відповідача наполягав на відмові в задоволенні позову з підстав, зазначених у рішенні про відмову в призначенні пенсії позивачу та письмових запереченнях на позов наданих суду.

Вислухавши сторони, пояснення свідків, дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1 і 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.3 ст.72 КАС України обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Згідно з положеннями ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 58 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 58 років- які народилися з 1квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року.

Судом встановлено, що на момент звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії, їй виповнилось 58 років, оскільки вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8), що не заперечувалося сторонами.

Рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії позивачу (а.с.24) мотивоване тим, що вона має 7 років 08 місяці 20 днів трудового стажу, тоді як згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для призначення пенсії необхідно мати щонайменше 15 років стажу. При цьому період роботи позивача з 20.02.1984 року по 03.06.1991 року не зараховано до загального стажу. Підставою такого рішення відповідач указав те, що в трудовій книжці позивача дата наказу про звільнення вказана з помилкою ( невідомий місяць наказу), що є грубим порушенням інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.

Оглянувши в судовому засіданні трудову книжку позивача (а.с.7), судом встановлено, що в ній містяться записи про прийняття на роботу 20.02.1984 року продавцем у магазин «Оптика» №10 Ворошиловградського обласного управління «Медтехніка», (у цей період підприємство неодноразово було реорганізоване з приводу назви підприємства) , та про звільнення з 03.06.1991 року (звільнена по ст.38 КЗпП за власним бажанням, наказ №56/к від 4.06.1991 року).

Суд дійсно помітив помарку в написані місяця звільнення у наказі ( у графі 4 трудової книжки - цифри «6») , але у графі 2 трудової книжки позивачки, щодо зазначення відомостей про прийом на роботу, перевод та звільнення - дата звільнення зазначена чітко та розбірливо, без будь-яких виправлень - дата звільнення 3.06.1991 року.

Разом із тим, суд звертає увагу на те, що відповідач у справі на підставі даної помарки, яка стосувалася виключно місяця звільнення не зарахував до трудового стажу позивача понад 7 років її роботи у магазині «Оптика» №10 Ворошиловградського обласного управління «Медтехніка». При цьому відповідач не застосував жодного з правових процедур підтвердження трудового стажу, передбачених Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, та не врахував, що доступ до трудових архівів відповідного підприємства є неможливим внаслідок воєнних дій та тимчасової окупації частини території Луганської області (зокрема, м.Первомайськ Луганської області та м.Луганськ ), на підставі Розпорядження КМУ від 07.11.2014р. №1085-р, яким затверджено перелік населених пунктів, на території яких тимчасово не здійснюється контроль державними органами України.

При цьому, відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. Відповідно до п.17 указаного Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв'язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Враховуючи зазначені правові положення, у судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_4 і ОСОБА_5, які підтвердили факт роботи позивача у магазині «Оптика» №10 Ворошиловградського обласного управління «Медтехніка», так як вони працювали у ЖЕК №4, у якому орендував преміщення магазин «Оптика», у якому працювала ОСОБА_3 протягом спірного періоду та підтвердили факт того, що саме у червні 1991 року підприємство припинило свою діяльність і відповідно ОСОБА_3 була звільнена у червні місяці 1991 року.

Таким чином, суд вважає встановленим факт роботи позивача у магазині «Оптика» №10 Ворошиловградського обласного управління «Медтехніка», протягом спірного періоду і в той же час суд приходить до висновку, що відповідач не довів правомірність свого рішення, як того вимагає ч.2ст.71 КАС України, та його дії та рішення в цій ситуації слід визнати протиправними, оскільки вони не відповідають вимогам ст.ст.1, 3, 8, 46 Конституції України, ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пунктів 1, 2, 17 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637.

Що стосується визначення моменту настання права на призначення пенсії позивачці, суд враховує положення ст..83 Закону України «Про пенсійне забезпечення», згідно якої - пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку. Пенсії за віком та по інвалідності призначаються з дня досягнення пенсійного віку або відповідно встановлення інвалідності органами медико-соціальної експертизи, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку або встановлення інвалідності.

Тому суд вважає що вимоги позивачки в частині визначння дати призначення їй пенсії обґрунтовані і вона має право на призначення пенсії з 19 травня 2017 року.

У зв'язку з чим суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, Закону України «Про пенсійне забезпечення», «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у них», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, положень постанови КМУ від 16.01.2003 р. № 36,

керуючись ст.ст.9,71,86,158-163,183-2,186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_3 до Управління пенсійного Фонду України в Попаснянському районі про визнання дій неправомірними та зобов'язання відповідача здійснити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області щодо відмови ОСОБА_3 у призначенні пенсії за віком та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 23.08. 2017 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області зарахувати ОСОБА_3 до загального стажу період роботи з 20.02.1984 року по 03.06.1991 року продавцем у магазині «Оптика» №10 Ворошиловградського обласного управління «Медтехніка» .

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області починаючи з 19 травня 2017 року призначити ОСОБА_3 пенсію за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня її проголошення або з дня отримання копії постанови до Донецького апеляційного адміністративного суду через Попаснянський райсуд.

Суддя Попаснянського районного суду А.В.Архипенко