Справа № 184/998/17
Суддя: Гукова Р. М.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/998/17

Номер провадження 2-а/184/78/17

13 грудня 2017 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Гукової Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Попівніч Н.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у приміщенні Орджонікідзевського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Нікопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Покровської міської ради про зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернулась до Орджонікідзевського міського суду із адміністративним позовом до Нікопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Покровської міської ради про визнання неправомірними дій Нікопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не нарахування та невиплати пенсії, на яку мала право померла матір позивача ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 01.10.2015р. по 09.07.2016р. та зобовязання Нікопольське обєднане управління ПФУ у Дніпропетровській області нарахувати пенсію за віком померлій матері позивача - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 01.10.2015р. по 09.07.2016р.

В обґрунтування заявлених вимог, які підтримані у судовому засіданні її повноважними представниками, позивач вказує, що 09.07.2016р. померла її рідна матір ОСОБА_5, яка мала статус внутрішньо переміщеної особи та отримувала пенсію за місцем свого перебування у м.Покров, Дніпропетровської області. Однак, управління праці і соціального захисту населення з 01.10.2015р. зняло її матір з реєстрації як внутрішньо переміщену особу з тієї підстави, що матір не пройшла перереєстрацію. Внаслідок цього, УПФ України у м.Орджонікідзе матері була припинена виплата пенсії з 01.10.2015р. Здійснюючи оформлення спадщини після померлої матері, позивач звернулась до УПФУ у м.Орджонікідзе для отримання довідки про розмір невиплаченої її матері пенсії, однак із листа від 17.01.2017р. дізналася про те, що виплата пенсії її померлій матері була призупинена із 01.10.2015р. У подальшому, позивач звернулась до УПФ у м.Орджонікідзе із запитом щодо надання довідки про розмір невиплаченої пенсії ОСОБА_6 в період з жовтня 2015р. по день її смерті, однак позитивної відповіді не отримала. Позивач вважає такі дії субєкта владних повноважень щодо не нарахування та невиплати пенсії її померлій матері протиправними та такими, що порушують її права на отримання спадщини після її померлої матері, що у свою чергу і стало підставою для звернення із відповідним позовом до суду.

Відповідач, згідно письмових заперечень та наданих у судовому засіданні пояснень його повноважного представника проти задоволення позовних вимог заперечує у повному обсязі, посилаючись на їх безпідставність та відсутність порушеного права позивача, оскільки право вимагати нарахування пенсії не спадкується.

Представник третьої особи вказував на відповідність дій управління праці та соціального захисту населення Покровської міської ради приписам чинного законодавства у даних спірних правовідносинах.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи представників позивача, заперечення представника відповідача, пояснення представника третьої особи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_4 являється донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_5 09.07.2016р. у віці 79 років померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-КИ №703806, виданого Орджонікідзевським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 23.08.2016р.

Згідно довідки від 16.12.2014р. ОСОБА_5 була взята на облік як особа, яка переміщена із тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції за контактною адресою: м.Покров, вул.Тикви,24/28. Дія вказаної довідки була продовжена до 19.05.2016р.

Із матеріалів пенсійної справи слідує, що ОСОБА_5 являлась пенсіонером, перебувала на обліку у ПФУ м.Покров та отримувала пенсію по втраті годувальника.

Розпорядженням від 12.10.2015р. особовий рахунок №133029 ОСОБА_5 був закритий до зясування по 93 особливості як таку, яка не пройшла перереєстрацію з 01.10.2015р.

Розпорядженням від 25.02.2016р. особовий рахунок №133029 ОСОБА_5 був закритий до зясування.

Згідно довідки про розмір призначеної та фактично отриманої пенсії ОСОБА_5 за період з 01.02.2015р. по 31.10.2016р. ОСОБА_5 призначалась, нараховувалась та виплачувалась із лютого 2015р. по вересень 2015р.

Відповідно до витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі, 07.11.2016р. приватним нотаріусом ОСОБА_7 зареєстрована спадкова справа за померлою 09.07.2016р. ОСОБА_5.

Однак, згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.01.2017р., приватним нотаріусом ОСОБА_7 відмовлено ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на неотриману пенсію, що належала ОСОБА_5

Як вказує позивач, вона через адвоката звернулась до УПФУ у м.Орджонікідзе для отримання довідки про розмір невиплаченої її матері пенсії, однак із листа від 17.01.2017р. дізналася про те, що виплата пенсії її померлій матері була призупинена із 01.10.2015р. У подальшому, позивач звернулась до УПФ у м.Орджонікідзе із запитом щодо надання довідки про розмір невиплаченої пенсії ОСОБА_6 в період з жовтня 2015р. по день її смерті, однак позитивної відповіді не отримала.

У подальшому позивач звернулася до суду з позовом про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права на спадкове майно, а саме на пенсію матері. Під час розгляду вказаної справи у суді представник відповідача Нікопольського обєднаного управління ПФУ зазначила, що дія довідки від 16.12.2014р., виданої матері позивача, як внутрішньо переміщеної особи закінчилася 19.05.2016р., а з 01.10.2016р. пенсія її матері взагалі не нараховувалась.

Правомірність дій субєкта владних повноважень щодо припинення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_5 є предметом даного судового розгляду.

У відповідності до ст..2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ст.6 коментовного нормативно-правового акту кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Із аналізу коментовано статті слід прийти до висновку, що особа має право звернути до суду за захистом саме своїх прав. Право на позов має особа, права, свободи або інтереси якої порушені. Іншими словами, особа не має права звернутися до суду у разі, якщо права, за захистом яких вона звернулася, їй не належать. Така особа є неналежним позивачем і у позові їй слід відмовити. Тому при зверненні до суду позивач повинен доводити свою юридичну заінтересованість у справі. Завдяки такому підходу реалізується принцип диспозитивності адміністративного процесу, відповідно до якого кожна особа самостійно вирішує: звертатися їй до суду чи ні.

Обгрунтовуючи наявність порушення свого права неправомірними діями відповідача, позивач посилається на те, що пенсія це є власність особи та у разі смерті пенсіонера не отримана пенсія входить до складу спадщини. А тому, відповідач, припинивши нарахування та виплату пенсії ОСОБА_5 грубо порушив її права, а у подальшому і права її спадкоємця.

Суд погоджується із твердженням позивача про те, що припинення нарахування та виплата пенсії пенсіонеру порушує права останнього, а тому звернення пенсіонера до суду за захистом свого порушеного права відповідає приписам КАС України, оскільки останньому належить таке субєктивне право. Разом з тим, суд вважає безпідставним посилання позивача на належність їй права на звернення до адміністративного суду за захистом права її померлої матері на отримання не нарахованої пенсії та зобовязання ПФУ таку пенсію нарахувати, з огляду на наступне.

Так, у відповідності до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом даної статті до складу спадкової маси входить сукупність прав та обов'язків, носієм яких був спадкодавець і які переходять до його спадкоємців після відкриття спадщини. За загальним правилом у спадщину переходять усі цивільні права та обов'язки спадкодавця. Виняток складають ті з них, які є невідчужуваними, нерозривно пов'язані з його особою, а відтак не здатні передаватися іншим суб'єктам.

У свою чергу, ст.1219 даного кодексу передбачено права та обовязки, які не входять до складу спадщини. А тому, не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема:

1) особисті немайнові права;

2) право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами;

3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом;

5) права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Таким чином, право на аліменти, пенсії та інші соціальні виплати не входить до складу спадщини, адже має на меті матеріальне забезпечення конкретної особи, а передумовою виникнення зазначених прав у спадкодавця була його участь у соціальних та трудових відносинах. Однак наведене правило не застосовується до випадків, коли зазначені суми були нараховані, але не одержані спадкодавцем і за умови відсутності членів його сім'ї, бажаючих їх отримати. В такому разі ст. 1227 ЦК України встановлює, що право вимагати виплати таких сум входить до складу спадщини.

Водночас, як встановлено у судовому засіданні, спірні суми пенсії ОСОБА_5 за її життя нараховані не були, а відтак до складу спадщини не увійшли.

Разом з тим, зважаючи на те, що право на пенсію не спадкується, у спадкоємців відсутнє право вимагати у субєкта владних повноважень їх нарахувати.

При цьому слід зазначити, що у разі, якщо орган пенсійного фонду допустив будь-які порушення щодо нарахування пенсії пенсіонеру, останній, як особа, права якої безпосередньо були порушені, мала право звернутися до суду із відповідним адміністративним позовом.

За таких обставин, зважаючи на те, що пенсія призначається безпосередньо особі та не може бути передана іншим особам та такі спірні правовідносини не допускають правонаступництва, вимоги позивача про визнання дій Нікопольського обєднаного управління ПФУ неправомірними та зобовязання нарахувати пенсію за віком померлій матері є безпідставними.

Наведений висновок суду узгоджується також із практикою ЄСПЛ, відповідно до якої для цілей Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та Протоколу №1 для визнання «майна», яке підпадає під дію та захист Конвенції, необхідним є наявність трьох основних ознак, а саме: 1) змістова характеристика; 2) галузева належність та 3) визначеність.

Змістова характеристика полягає у тому, що субєктивне право може складати собою майно лише у тому разі, якщо таке право має економічну цінність, якабільш-менш точно може бути виражена в грошовому еквіваленті.

Галузева належність означає, що «майно» це категорія цивільного права; правона майно це субєктивне цивільне право. Тому, властиво, майном може бути лише таке право, що є цивільним за своєю природою.

У свою чергу визначеність обумовлюється наступним. Для того, аби вважатися майном і бути забезпеченим можливістю судового захисту, певне право повинно бути достатньо визначеним. Гарантуючи захист власності, Конвенція не гарантує право на набуття власності. У справі ОСОБА_5 Суд підкреслив, «що стаття не більш як закріплює право кожного мирного володіти «своїм» майном, і відповідно, застосовується лише до наявного майна особи, і не гарантує право набувати майно шляхом спадкування або укладення угод». На цій підставі ст.1 Протоколу № 1 була визнана незастосовною стосовно заявниці, котра до відкриття спадщини оскаржувала чинність закону, що позбавляв її, як позашлюбну дитину, права на спадкування. Отже, якщо особа скаржиться на порушення свого права, вона насамперед повинна довести, що їй таке право належить.

З огляду на прецеденту практику ЄСПЛ, право на нарахування пенсії у порядку спадкування та право на визнання дій субєкта владних повноважень неправомірними, у разі якщо порушення було застосоване не до заявника, не відповідає критеріям визначеним ЄСПЛ, а тому не є майном у розумінні Суду.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, зважаючи на приписи чинного законодавства, яке регламентує спірні правовідносини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4 у повному обсязі.

Відповідно до ст.94 КАС України, сплачений судовий збір позивачу не відшкодовується.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 7-11, 69-72, 76, 79, 86, 94, 99, 159-163, 167, 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Нікопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Покровської міської ради про зобовязання вчинити певні дії відмовити в повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_8