Справа № 334/5476/17
Суддя: Добрєв М. В.
Дата ухвалення: 2017-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 22.11.2017
Справа № 334/5476/17
Провадження № 2-а/334/487/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого - судді Добрєва М.В.,

при секретарі Матвієнко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, вказавши, що з 03.01.2017 року вона перебуває на обліку в ОСОБА_2 обєданому УПФУ м.Запоріжжя і отримувала пенсію по інвалідності. Після призначення пенсії вона продовжувала працювати та працює по сьогоднішній день.

04.07.2017 року вона звернулася до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України з заявою встановленої форми про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до ч.3 ст.29 якого вона має право отримувати підвищення пенсії на 2,5 % за кожні 6 місяців, починаючи з 55 років та до досягнення 60-річного віку. Проте, управлінням їй виплачується підвищення пенсії згідно ч.3 ст.29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у зменшеному розмірі.

31.07.2017 року позивач звернулася до управління з заявою про перерахунок пенсії з урахуванням ч.3 ст.29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

ОСОБА_2 обєданого УПФУ від 03.08.2017р. № 231/Т-9 позивачу було повідомлено, що при розрахунку та виплаті їй пенсії застосовується ч.3 ст.29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме підвищення пенсії за більш пізній вихід на пенсію на 7,5 %, починаючи з дня досягнення 55 років по день встановлення ІІІ групи інвалідності, не беручи до уваги те, що вона отримує пенсію та продовжує працювати.

Управління застосовує ч.3 ст.29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підвищення у звязку з більш пізнім виходом на пенсію лише на 7,5 %, тобто з періоду досягнення 55-річного віку 02.07.2014р. по день встановлення ІІІ групи інвалідності 13.06.2016р. Управління незаконно та протиправно не враховує період починаючи після 13.06.2016р., тобто після дня встановлення інвалідності, тим самим протиправно зменшує підвищення пенсії, що впливає на зменшення пенсії позивача. Управління безпідставно посилається на дату встановлення інвалідності позивачу, не наводячи при цьому жодного посилання на норму закону.

Просить суд визнати протиправними дії ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України щодо підвищення до пенсії за віком у звязку з більш пізнім виходом на пенсію на 7,5 % відповідно до ч.3 ст.29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобовязати Правобережне обєднане УПФУ здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком з урахуванням підвищення до пенсії за віком у звязку з більш пізнім виходом на пенсію у розмірі 15 % відповідно до ч.3 ст.29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 04.07.2017 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

Стягнути з ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України на її користь понесені нею судові витрати в сумі 640,00 грн.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечує, надала суду письмові заперечення, в яких вказала, що ОСОБА_1 з 13.06.2016 року встановлена ІІІ група інвалідності загального захворювання безстроково і їй було призначено пенсію по інвалідності з 03.01.2017 року, моменту звернення. 02.07.2017 року позивачці виповнилося 58 років і вона досягла пенсійного віку, у звязку із чим, вона звернулася до управління із заявою про перерахунок її пенсії з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.

З 04.07.2017 року вона отримує пенсію за віком. 55-річного віку позивачка досягла 02.07.2014р. і отримала право на призначення пенсії за віком. З 03.01.2017 року їй було призначено пенсію по інвалідності і підвищення пенсії встановлено за 20 місяців більш пізнього виходу на пенсію у розмірі 12,5 % (30/6 х 2,5) і оскільки з 03.01.2017р. позивачці було призначено пенсію по інвалідності, підстав для нарахування та виплати підвищення, передбаченого ч.1 ст.29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію у розмірі 15 % немає.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого:

1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України;

2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень частини 1 статті 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особі, яка набула право на пенсію за віком відповідно до цього Закону, але після досягнення пенсійного віку, передбаченого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, виявила бажання працювати і одержувати пенсію з більш пізнього віку, пенсія за віком призначається з урахуванням страхового стажу на день звернення за призначенням пенсії з підвищенням розміру пенсії за віком, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, на такий відсоток:

на 0,5% - за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк до 60 місяців;

на 0,75% - за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк понад 60 місяців.

Судом встановлено, що позивачці ОСОБА_1 з 13.06.2016 року встановлена ІІІ група інвалідності загального захворювання безстроково і їй було призначено пенсію по інвалідності з 03.01.2017 року, тобто з моменту звернення її до УПФУ.

З 04 липня 2017 року позивача переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на підставі її заяви.

Частиною 1 статті 9 Закону № 1058-ІV передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

За змістом статті 10 Закону № 1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

За правилами статті 26 Закону № 1058-ІV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають, зокрема, жінки віку 56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року.

Згідно з частиною 3 статті 29 Закону № 1058-ІV жінкам, які народилися у період по 31 грудня 1961 року, після виходу на пенсію встановлюється підвищення розміру пенсії, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, в розмірі 2,5 відсотка за кожні шість місяців більш пізнього виходу на пенсію, починаючи з 55 років до досягнення ними 60-річного віку.

Системний аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що законодавець пов'язує набуття особою права на підвищення розміру пенсії відповідно до частини 3 статті 29 Закону № 1058-ІV саме з моментом більш пізнього виходу на пенсію за віком, а тому суд приходить до висновку про наявність такого права у позивача.

Позивач народилася 02.07.1959 року і отримала право на пенсію за віком по досягнення 58 років, як це і визначено абз.5 ч.1 ст.26 Закону № 1058-ІV.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача з посиланням на те, що позивач вже отримувала пенсію по інвалідності, оскільки відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім'ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом. При цьому пенсія за даною нормою тлумачиться як щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

У розумінні наведеної норми Закону пенсіонером позивач за цим Законом не була та набувши встановленого нею пенсійного віку та маючи при цьому більш ніж достатнього страхового стажу, отримала право на первинне призначення пенсії за віком в такому ж порядку, як і інші громадяни України, що звернулись за призначенням пенсії у 2017 році, з усіма правами, доплатами та збільшенням, які передбачені при призначенні пенсії за віком на загальних підставах.

Оскільки позивачу була призначена пенсію за віком з більш пізнім виходом на пенсію, а саме на 160 місяців, вона набула право на підвищення розміру пенсії відповідно до статті 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З огляду на вказане суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6, 8, 9-11, 69-71, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо підвищення до пенсії за віком ОСОБА_1 у звязку з більш пізнім виходом на пенсію на 7,5 % відповідно до частини 3 статті 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобовязати Правобережне обєднане УПФУ здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком з урахуванням підвищення до пенсії за віком у звязку з більш пізнім виходом на пенсію у розмірі 15 % відповідно до ч.3 ст.29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 04.07.2017 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови через Ленінський районний суд м. Запоріжжя з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Добрєв М. В.