Справа № 525/901/17
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2017-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2017 р. м. Харків Справа № 525/901/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: П`янової Я.В.
Суддів: Зеленського В.В. , Чалого І.С. ,
за участю секретаря судового засідання Городової А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Великобагачанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Великобагачанського районного суду Полтавської області від 31.10.2017р. (головуючий суддя Ячало Ю.І., с. Велика Багачка, повний текст складено 02.11.2017 р.) по справі № 525/901/17
за позовом ОСОБА_1
до Великобагачанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області
про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИЛА
Позивач, ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач), звернувся до суду з позовом до Великобагачанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (далі - відповідач, Великобагачанське об`єднане УПФУ), в якому просив: визнати протиправними дії та відмову Великобагачанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області в призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; зобов`язати Великобагачанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області призначити державну пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 12 грудня 2016 року згідно поданої заяви від 17.01.2017 року, із застосуванням статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Постановою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 31.10.2017 р. позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправними дії Великобагачанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку ОСОБА_1 відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Зобов`язано Великобагачанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з 13 грудня 2016 року, дня виникнення права на призначення пенсії.
Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм матеріального права, а також на доводи та обставини, викладені в апеляційній скарзі. Розгляд справи здійснювати за відсутності представника відповідача.
Позивач в запереченнях на апеляційну скаргу погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає його законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу - безпідставною, у зв`язку з чим просить її залишити без задоволення, а постанову Великобагачанського районного суду Полтавської області від 31.10.2017 р. - без змін. Розгляд справи здійснювати за його відсутності.
Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється за їх відсутності, фіксування судового засідання, призначеного на 21.12.2017 року, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено при розгляді апеляційної скарги, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Великобагачанському об`єднаному УПФУ. Після виникнення права на пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку, як учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до вимог статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, позивач подав до Великобагачанського об`єднаного УПФУ заяву про призначення пенсії, надавши відповідачу всі необхідні документи.
Відповідно до рішення Колегіального органу з призначення пенсій Великобагачанського об`єднаного УПФУ від 11.05.2015 року №51, позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку на підставі того, що відсутні необхідні документи, що підтверджують період участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в установленому законом порядку (а.с. 17, 18).
Не погодившись з такими діями відповідача, ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду.
Колегія суддів апеляційної інстанції зауважує на те, що ані позивачем, ані відповідачем постанова суду в частині позовних вимог, які були залишені без задоволення, в апеляційному порядку оскаржена не була.
Згідно з ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Отже, виходячи з положень вказаної норми законодавства, колегія суддів переглядає постанову суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що вони є обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України від 28.02.1991 року № 796 Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Відповідно до ч.1 ст. 55 Закону Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів - 10 років.
Перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджено Постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 23.07.91 р. № 106.
Згідно зі ст. 65 Закону № 796-ХІІ документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та Потерпілий від Чорнобильської катастрофи.
Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженим Постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 р. № 1058-ІУ (зі змінами та доповненнями), зокрема, додаються: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, форму якої затверджено Постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 р. № 122; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (при призначенні пенсії за ст. 55 Закону № 796-ХІІ).
Основним документом, що визначає час виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безпосередньо в зоні відчуження являється довідка ф.122, яка видається на підставі первинних документів лише тими підприємствами, установами, організаціями, в складі яких працівник безпосередньо виконував роботи по ліквідації наслідків аварії.
У разі неможливості подання довідки за формою № 122 для визначення права на призначення пенсії надаються інші (первинні) документи, що підтверджують період роботи в зоні відчуження: первинні документи, що підтверджують періоди перебування в зоні відчуження: довідки про період роботи в зоні, табеля обліку робочого часу за період роботи в зоні, копії відомостей (особових) рахунків на виплату заробітної плати.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебував на строковій військовій службі в період з 17 квітня 1985 року по 07 червня 1987 року, що підтверджується записами у військовому квитку серії НОМЕР_1 , виданому 17 квітня 1985 року Чутівським районним військовим комісаріатом Полтавської області (а.с. 7-9).
Позивач проходив строкову військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується записами у військовому квитку (а.с. 8), був допущений до управління автомобілем Газ-3102.
Факт виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, у період: 09 травня 1986 року, 14 травня 1986 року, в період з 30 травня 1986 року по 21 червня 1986 року, 11 вересня 1986 року, 23 вересня 1986 року, підтверджується наступними документами та доказами:
- довідкою військової частини НОМЕР_2 від 03 березня 1993 року за №31, за підписом командира частини, який завірений печаткою (а.с. 13);
- відповідним записом на аркуші 24 військового квитка, в якому відмічено періоди участі ОСОБА_1 в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які збігаються із періодами, зазначеними в довідці від 03.03.1993 року (а.с. 8);
- карткою обліку доз радіації, в якій зазначено період з 30.05.1986 року по 21.06.1986 року, що не суперечить записам у військовому квитку та довідці від 03 березня 1993 року (а.с. 10);
- Витягом із протоколу № 79 від 13 грудня 1993 року засідання комісії при Мінчорнобилі України по вирішенню спірних питань, пов`язаних з визначенням статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, рішенням якої підтверджено те, що ОСОБА_1 брав участь у роботах, як військовослужбовець в/ч НОМЕР_2 , у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, назва населеного пункту Чорнобиль, періоди роботи збігаються із зазначеними у довідці військової частини (а.с. 52). Місце перебування під час виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС визначено, як у довідці військової частини - зона відчуження (а.с. 13), так і у Витязі із протоколу № 79 від 13 грудня 1993 року - місто Чорнобиль (а.с. 52).
Таким чином, вищезазначені документи підтверджують той факт, що позивач приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з моменту аварії по 01.07.1986 року, та відповідно до частини 1 ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року № 796-ХІІ його пенсійний вік підлягає зменшенню на 10 років.
Вищезазначене спростовує доводи відповідача про відсутність належних первинних документів, які б підтверджували роботу позивача в зоні відчуження.
Колегія суддів зауважує, що позивачем не надано належних доказів того, що на час судового розгляду в Україні дислокується військова частина НОМЕР_2 , з огляду на те, що після 1993 року при нумерації військових частин встановлено 4-х значний номер. Належні докази про те, хто є можливим правонаступником військової частини НОМЕР_2 , до суду також на надано.
В свою чергу, будь-які документи військової частини НОМЕР_2 не надходили ані до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України, ані до Центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації, проте даний факт не спростовує доводів позивача (а.с. 43-48).
Окрім того, колегія суддів вважає за необхідне зауважити на те, що відповідно до ст. 65 Закону № 796-ХІІ документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та Потерпілий від Чорнобильської катастрофи.
Отже, єдиним та основним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право на користування пільгами, встановленими Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або Потерпілий від Чорнобильської катастрофи. Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи.
З огляду на викладене, основним доказом участі позивача в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС є дійсне, ніким не оскаржене та не скасоване посвідчення учасника ліквідації (категорія 2), видане на ім`я ОСОБА_1 , яке відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 14 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими цим Законом.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що позивач, як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, має право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 10 років, тому відмова відповідача в призначенні позивачу пенсії із зниженим пенсійним віком, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є протиправною, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Отже, переглянувши постанову суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів підтверджує, що при прийнятті судового рішення у справі суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін , якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 311, п.1 ч.1 ст. 315, 316, 321, 322, 325, 326 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу Великобагачанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області залишити без задоволення.
Постанову Великобагачанського районного суду Полтавської області від 31.10.2017р. по справі № 525/901/17 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду.

Головуючий суддя П`янова Я.В.
Судді Зеленський В.В. Чалий І.С.
Повний текст постанови виготовлений та підписаний 22.12.2017 р.