Справа № 522/21632/17
Суддя: Шенцева О. П.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/522/2128/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Шенцевої О.П.

за участю секретаря - Соболевій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ВРД ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3, третя особа на боці відповідача ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції про визнання противоправною та скасування постанови серії АР №653454 від 06.11.2017 року у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, 15.11.2017 року звернувся до Приморського районного суду міста Одеси з позовом до інспектора ВРД ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 про визнання противоправною та скасування постанови серії АР №653454 від 06.11.2017 року у справі про адміністративне правопорушення відносно нього та накладання адміністративного штрафу у розмірі 510 грн.

Позивач в обґрунтування вимог посилається на те, що 06.11.2017 року у відношенні нього інспектором ВРД ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції капітаном поліції ОСОБА_3 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, у вигляді штрафу в сумі 510 гривень. Позивач вважає, що він був безпідставно притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки у місці паркування автомобіля відсутні будь-які забороняючи знаки зупинки або стоянки та відсутнє будь-яке перехрестя у місці. Також, відсутні належні доказі вчинення ним правопорушення та притягнення його до адміністративної відповідальності є противоправним.

Позивача у судовому засіданні просив провести судове засідання без фіксації судового процесу.

Інспектор ВРД ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3, у судове засідання не з'явився, але надав письмі заперечення на позов, в яких просив у задоволенні позову відмовити.

Представник ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції у судовому засіданні просила провести судове засідання без фіксації судового процесу.

Суд, вивчивши письмові докази та оцінивши досліджені докази в сукупності, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, що 04.11.2017 року в м.Одеса, на вул. Пантелеймонівська, 19 позивач, здійснив стоянку транспортного засобу Мерседес Е430 д.н.з. НОМЕР_1, з порушенням п.15.10 Правил дорожнього руху, на перехресті з круговим рухом у крайній лівій смузі, суттєво перешкоджав проїзду та руху громадського транспорту та створював небезпеку іншим учасникам дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Власника транспортного засобу було встановлено згідно бази даних МВС України, яким виявився позивач ОСОБА_1.

Цього ж дня, 04.11.2017 року о 16:41 год. інспектором 3 роти 3 батальйону ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 у присутності двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було здійснено огляд та тимчасово затримано належний позивачеві транспортний засіб Мерседес Е430 д.н.з. НОМЕР_1, про що складено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

На підставі вказаного акту, пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, фотографій з місця вчинення правопорушення 06.11.2017 року у відношенні позивача інспектором ВРД ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції капітаном поліції ОСОБА_3 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №653454, у зв`язку з чим позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП, у вигляді штрафу у сумі 510 грн.

Оскільки предметом оскарження є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону щодо обов'язкової присутності особи при розгляді її справи та своєчасного повідомлення цієї особи про місце та дату розгляду справи, та інше.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 р, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 2.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 р. передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний зокрема: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно ч. 2 ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення Органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.122 Кодексу.

Частиною 2 названої статті Кодексу визначено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання відповідно до покладених на них повноважень.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі,: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Згідно до вимог ч. 3 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на пятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

На підставі ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частинами 4 та 5 названої статті Кодексу встановлено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853).

Відповідно до п. 4 Розділу І названої Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Предмет доказування у справі про адміністративні правопорушення становлять обставини, що підлягають з'ясуванню у справі про адміністративне правопорушення. По справі про адміністративне правопорушення з'ясуванню підлягають: наявність події адміністративного правопорушення; особа, яка вчинила протиправні дії (бездіяльність), за які КУпАП передбачена адміністративна відповідальність; винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення; обставини, що пом'якшують адміністративну відповідальність, і обставини, що обтяжують адміністративну відповідальність; характер і розмір шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням; обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення; інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи; причини і умови вчинення адміністративного правопорушення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність події адміністративного правопорушення, винність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення; поясненнями особи, щодо якої ведеться провадження у справі про адміністративне правопорушення; показаннями потерпілого, свідків; висновками експерта; іншими документами; показаннями спеціальних технічних засобів; речовими доказами.

Документи визнаються доказами, якщо відомості, викладені або засвідчені в них організаціями, їх об'єднаннями, посадовими особами та громадянами, мають значення для провадження у справі про адміністративне правопорушення. Документи можуть містити відомості, зафіксовані як у письмовій, так і в іншій формі. До документів можуть бути віднесені матеріали фото-і кінозйомки, звуко-і відеозапису, інформаційних баз і банків даних та інші носії інформації.

Відповідно до ст. 252 КУпАП та п. 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р., поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач в цій справі заперечує проти задоволення позову, надавши свої письмові заперечення, де серед іншого є фотозйомки, з якої вбачається, що позивач дійсно порушив правила дорожнього руху.

Відповідно до п.15.10 ПДР Стоянка забороняється:

а)у місцях, де заборонена зупинка;

Оскільки стоянка є припиненням руху транспортного засобу на час більший ніж 5 хв., не повязана з посадкою (висадкою ) пасажирів, завантаженням ( розвантаженням) вантажу, то цілком зрозуміла вимога заборони стоянки в місцях, де заборонена і зупинка, бо стоянка створюватиме ще більші незручності учасникам дорожнього руху, ніж зупинка.

Відповідно до п.15.9 ПДР Зупинка забороняється:

ґ)на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга;

Відповідно до п.1.10 ПДР перехрестя- місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.

На перехресті з круговим рухом встановлюється наказовий дорожній знак 4.10 «Круговий рух», який вимагає обїзду клумби (центрального острівця) в напрямку, показаному стрілками на перехресті з круговим рухом. Інформує водіїв про те, що рух дозволяється на перехресті, розташованому за знаком, тільки в зазначеному стрілками напрямку.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як вбачається з пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, автомобіль позивача здійснив зупинку і стоянку на перехресті, де організовано круговий рух, чим створив небезпеку іншим учасникам дорожнього руху та заважав проїзду.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку про те, що факт порушення позивачем ПДР підтверджується фотозйомкою з місця розташування транспортного засобу Мерседес Е430 д.н.з. НОМЕР_1, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, поясненнями двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а тому є підстави вважати, що позивач скоїв адміністративне правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Крім того в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що інспектор ВРД ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 при складанні постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності діяв не в спосіб, передбачений КУпАП.

З урахуванням вищевикладеного, позивачем не доведено та не надано доказів на підтвердження своїх посилань про винесення інспектором поліції постанови серії АР №653454 від 06.11.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КпАП України з порушеннями та невідповідності до чинного законодавства України.

У зв'язку з чим, суд вважає, що дії відповідача ґрунтуються на законі, тому постанова в справі про адміністративне правопорушення щодо позивача підлягає залишенню без змін, а адміністративний позов - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 7, 121, 251, 252, 283 КпАП України, ст. ст. 2,4, 6, 9, 11, 69-72, 86, 94, 158-163, 167,186, 254 КАС України, Законом України «Про дорожній рух», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора ВРД ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3, третя особа на боці відповідача ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції про визнання противоправною та скасування постанови серії АР №653454 від 06.11.2017 року у справі про адміністративне правопорушення відмовити у повному обсязі.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання до Одеського апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Одеси апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя

14.12.2017