Справа № 802/2441/17-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2017-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

19 грудня 2017 р. Справа № 802/2441/17-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Чернюк Алла Юріївна, розглянувши матеріали позовної заяви:

за позовом: ОСОБА_1

до: управління Міністерства внутрішніх справ у Вінницькій області в особі Ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області

про: зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду 14.12.2017 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до управління Міністерства внутрішніх справ у Вінницькій області в особі Ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області про зобов'язання вчинити дії.

15.12.2017 набрав чинності Закон України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів, яким Кодекс адміністративного судочинства України було викладено в новій редакції.

Пунктом 12 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу (в новій редакції), провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, подана ОСОБА_1 позовна заява підлягає перевірці на предмет дотримання вимог ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, яка діяла до 14.12.2017 включно) (далі КАС України).

Відтак, ознайомившись з вказаною позовною заявою і доданими до неї матеріалами, вважаю, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Частиною 1 статті 107 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 106 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 106 КАС України було передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Положеннями частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою судовий збір сплачується в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить з 01.01.2017 становить 1600,00 грн.

Таким чином, починаючи з 01.01.2017 для фізичних осіб ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру становить 640,00 грн.

Відповідно до матеріалів позовної заяви позовні вимоги ОСОБА_1, мають характер немайнового спору. Проте, до матеріалів позовної заяви документа про сплату судового збору не додано, що дає підстави для висновку про те, що позовна заява не оплачена судовим збором у встановленому законом порядку та розмірі.

Разом з тим, у прохальній частині свого позову позивач просить звільнити його від сплати судового збору за подання до суду адміністративного позову у звязку із тяжким майновим станом.

Вирішуючи дане клопотання, враховую наступне.

Питання про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регулюється Законом України "Про судовий збір" (в редакції до 14.12.2017 включно). Так, положеннями статті 8 зазначеного Закону передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судовому збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У відповідності до частини першої статті 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Таким чином, приходжу до висновку, що єдиною підставою для звільнення від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони. Звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду. При цьому, клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене у позовній заяві, яка подається до суду, або окремим документом.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною першою статті 71 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Згідно з Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України "Про судовий збір" від 23 січня 2015 року №2 доведено до відома суддів результати вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України "Про судовий збір". У роз'ясненні зазначено, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Разом з тим, в рішенні "Prince Hans-Adam II of Liechtenstein проти Німеччини" (рішення від 12 липня 2001 року п. 44) Європейський суд з прав людини зазначив, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. У цьому відношенні Високі Договірні Сторони користуються певними межами свободи розсуду. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права. Крім того, обмеження суперечитиме пункту 1 статті 6, якщо воно не ставить законної мети і якщо не забезпечено відповідного пропорційного співвідношення між застосованими засобами та поставленою метою.

Враховуючи викладене вище, вважаю, що заявлене позивачем клопотання про звільнення від сплати судового збору не належить задоволенню, оскільки докази, які надані позивачем для підтвердження його важкого майнового стану є не достатніми та жодним чином не підтверджують його важкого майнового стану.

Згідно з ч. 1 ст. 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 КАС України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Разом з тим, частинами 1 та 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (в новій редакції) передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на викладене та враховуючи невідповідність поданого адміністративного позову вимогам ст. 106 КАС України та ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України (в новій редакції), позовну заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення недоліків, шляхом подання до суду доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі, а саме 640,00 грн., за наступними реквізитами: УДКСУ м. Вінниці, код платежу 22030101, , Банк одержувач: ГУ ДКУ у Вінницькій області, м. Вінниця, МФО 802015, р/р 4002, призначення платежу: судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача, Вінницький окружний адміністративний суд).

Керуючись статтею 169 КАС України,

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до управління Міністерства внутрішніх справ у Вінницькій області в особі Ліквідаційної комісії УМВС України у Вінницькій області про зобов'язання вчинити дії залишити без руху.

3. Запропонувати позивачу у п'ятиденний строк з дня отримання ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

4. Копію ухвали направити позивачу для відома та виконання.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 КАС України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Чернюк Алла Юріївна