Справа № 2а-/451/38/17
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2017-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2017 року справа № 2а-/451/38/17

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання Михайленко Б.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Здинянчина Р.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Радехівського відділення поліції Червоноградського відділу поліції у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3, позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Радехівського відділення поліції Червоноградського відділу поліції у Львівській області (далі - відповідач 1), Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі - відповідач 2), в якій просить:

-визнати протиправним та скасувати рішення атестаційної комісії Головного управління Національної поліції у Львівській області №20 від 27.09.2016 року щодо невідповідності ОСОБА_3 займаній посаді і звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність;

-визнати протиправним і скасувати наказ тимчасово виконуючого обов'язки начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області №307 о/с від 20.10.2016 року «По особовому складу»;

-поновити ОСОБА_3 на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 патрульної поліції Радехівського відділення поліції Червоноградського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області з 21 жовтня 2016 року;

-стягнути на користь ОСОБА_3 з комісії Головного управління Національної поліції у Львівській області середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21.10.2016 року по день ухвалення рішення.

Ухвалою судді Радехівського районного суду Львівської області від 12.07.2017 року було відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено попереднє судове засідання.

20 липня 2017 року ухвалою Радехівського районного суду Львівської області, відповідно до ч.2 ст.18 та ч.1 ст.22 КАС України, адміністративну справу передано за підсудністю для розгляду до Львівського окружного адміністративного суду.

Ухвалою судді Сакалоша В.М. від 01.08.2017 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Радехівського відділення поліції Червоноградського відділу поліції у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу прийнято до провадження.

21 вересня 2017 року ухвалою суду закінчено підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду.

14 листопада 2017 року відповідачем 2 було подано до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з пропущенням позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 14.11.2017 року у задоволенні такого клопотання відповідача 2 відмовлено, оскільки суд дійшов висновку, що строк звернення до суду з даним позовом позивачем пропущено із поважний причин.

Позовні вимоги мотивовані незаконністю та необґрунтованістю, на думку позивача, наказу про звільнення ОСОБА_3, винесеного на підставі рішення атестаційної комісії Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо невідповідності ОСОБА_3 займаній посаді і звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, з врахуванням наступного. Зокрема, позивач покликається на те, що ч.2 ст.57 Закону України "Про Національну поліцію" визначено виключний перелік випадків, коли проводиться атестування поліцейських. Оскільки стосовно ОСОБА_3 не ставились передбачені цією статтею Закону питання про призначення на вищу посаду при заміщені цієї посади без проведення конкурсу, про переміщення на нижчу посаду чи про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, то не існувало визначеної ст.57 Закону підстави для проведення атестації його як поліцейського. Стверджує, що оскільки він відповідав вимогам, які Закон ставить до кандидатів на службу в поліції, його відповідно до вимог п.9, 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" було прийнято на службу до органів поліції на підставі наказу №16о/с від 07.11.2015 року. Доводячи безпідставність проведення стосовно нього атестування, позивач зазначає, атестація була проведена через 9 місяців з моменту прийняття його на роботу, що суперечить положенню ст.12 Закону України "Про професійний розвиток працівників", в якому зазначено, що атестації не підлягають працівники, які відпрацювали на відповідній посаді менше одного року. Також ОСОБА_3 покликається на те, що висновки атестаційної комісії Головного управління Національної поліції у Львівській області №20 суперечать тим, що вказані в змісті атестаційного листа, в якому ОСОБА_3 охарактеризовано виключно з позитивної сторони. Таким чином, позивач зазначає, що всупереч п.16 IV розділу Інструкції про порядок проведення атестування, комісією не було взято до уваги повноту виконання ним функціональних обов'язків (посадової інструкції), показники службової діяльності, не було оцінено його професійну та фізичну підготовку, наявність численних заохочень. Крім того, позивач наголошує, що поліцейський може бути звільнений через службову невідповідність на п.5 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" лише в крайньому випадку за умови дотримання порядку накладення дисциплінарного стягнення.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів, які наведені у позовній заяві та додаткових поясненнях. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача 2 у судовому засіданні зазначив, що позовні вимоги є безпідставними. Стверджував, що комісією було враховано усі критерії визначені п.16 розділу IV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських і прийнято обґрунтоване рішення про невідповідність позивача займаній посаді і звільнення його зі служби в поліції через службову невідповідність.

Відповідач 1 явку уповноваженого представника вкотре не забезпечив, був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення розгляду справи, проведення розгляду справи без участі уповноваженого представника, відзиву на позовну заяву від відповідача 1 до суду не надходило.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача 2, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного.

Судом встановлено, що на підставі наказу №16о/с від 07.11.2015 року ОСОБА_3 прийнятий на службу до органів поліції.

На виконання положень ст.57 Закону України "Про Національну поліцію" наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 року №1465 було затверджено Інструкцію про порядок проведення атестування поліцейських (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.11.2015 року за №1445/27890).

Наказом Національної поліції України "Про організацію проведення тестування особового складу Головного управління Національної поліції у Львівській області» від 11.02.2016 року №283 прийнято рішення про проведення атестування поліцейських Головного управління Національної поліції у Львівській області та підпорядкованих підрозділів атестаційними комісіями Головного управління Національної поліції у Львівській області, починаючи з 16 лютого 2016 року.

Як вбачається з протоколу ОП №15.91163 від 27.09.2016 року атестаційної комісії №20 Головного управління Національної поліції у Львівській області (надалі - протокол атестаційної комісії), атестаційна комісія прийняла рішення про те, що ОСОБА_3 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Відповідно до протоколу атестаційної комісії, до такого висновку атестаційна комісія дійшла, дослідивши атестаційний лист та інші матеріали, які було зібрано на позивача, а саме: декларацію про доходи, послужний список (форма №1), інформаційну довідку, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 Закону України "Про очищення влади" та інформацію з відкритих джерел. Причинами такого висновку в протоколі зазначено низький рівень теоретичних знань та професійних якостей.

Наказом тимчасово виконуючого обов'язки начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області №307 о/с від 20 жовтня 2016 року «По особовому складу» ОСОБА_3 звільнено і з займаної посади інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 патрульної поліції Радехівського відділення поліції Червоноградського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, на підставі п.5 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII.

Не погодившись із рішенням позивач атестаційної комісії №20 Головного управління Національної поліції у Львівській області та відповідно наказом №307 о/с від 20 жовтня 2016 року, позивач оскаржив його до суду.

Аналізуючи приписи законодавства у взаємозв'язку з обставинами даної справи, суд дійшов до переконання про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на таке.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені в Законі Україні "Про Національну поліцію України".

Порядок призначення на посади поліцейських працівників міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, визначений у п. 9 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію України". Відповідно до вказаної норми права працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Так, як вбачається з матеріалів справи, саме на умовах, визначених пунктами 9 та 12 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію", ОСОБА_3 був прийнятий на службу до органів поліції.

За змістом статті 58 Закону України "Про Національну поліцію" призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

Відповідно до пункту 9 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію", видання наказу про призначення є самостійною і достатньою підставою для призначення колишніх працівників міліції на посади, створені в структурі Національної поліції України. Зазначена норма Закону не передбачає процедури переатестування колишніх працівників міліції на предмет відповідності посаді як під час прийняття, так і після такого прийняття під час подальшого проходження служби в поліції.

Водночас підстави для проведення атестування поліцейських передбачені ч.2 ст. 57 Закону України "Про Національну поліцію", відповідно до якої атестування поліцейських проводиться: 1)при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2)для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3)для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Інших випадків проведення атестації поліцейських Законом не передбачено.

До того ж суд вважає, що кожна з трьох підстав для проведення атестування, які передбачені ч.2 ст. 57 Закону, повинна бути зв'язана з певними передумовами. Проте, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості, які б свідчили про те, що перед призначенням атестування ОСОБА_3 існували передумови для однієї з визначених ч.2 ст.57 Закону України "Про Національну поліцію" підстав проведення такого атестування, оскільки стосовно нього не ставились питання про призначення на вищу посаду при заміщені цієї посади без проведення конкурсу, про переміщення на нижчу посаду чи про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

За таких умов, будь-яку оцінку ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів поліцейських, що проведена Національною поліцією на власний розсуд, без настання обставин, визначених у ч.2 ст. 57 Закону України "Про Національну поліцію", зокрема й щодо позивача у цій справі, суд вважає безпідставною і, відповідно, протиправною.

При цьому, судом взято до уваги позицію Європейського суду у справі «Yvonne van Duyn v. Home Office»(Case 41/74 van Duyn v. Home Office), згідно якої принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов'язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності. При цьому, якщо держава чи будь-який її орган схвалили певну концепцію, така держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у осіб (юридичних чи фізичних) стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Отже, якщо держава задекларувала певні правила при проведенні атестування працівників поліції (зокрема, встановлення вичерпного переліку підстав для проведення атестування), то вона зобов'язана вжити всіх заходів для забезпечення реалізації цих правил.

Суд погоджується з позицією позивача, що до спірних правовідносин слід застосовувати положення Закону України "Про професійний розвиток працівників", згідно якого атестації не підлягають, зокрема працівники, які відпрацювали на відповідній посаді менше одного року (ст.12 Закону). Оскільки норми цього Закону не суперечать Закону України "Про Національну поліцію", то можуть бути застосовані і по відношенню до атестації поліцейських. При цьому, суд звертає увагу, що Закон України "Про Національну поліцію" не містить положень щодо періодичності проведення атестацій поліцейських, а тому в даному випадку не діє загальне правило переваги прийнятого пізніше нормативно-правового акту.

З вираховуванням того, що позивача призначено на службу в органи поліції 07.11.2015 року, а атестацію проведено 27.09.2016 року, проведення атестації в цьому випадку суперечить положенню ст.12 Закону України "Про професійний розвиток працівників".

Порядок проведення атестування поліцейських визначено Інструкцією, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ від 17.11.2015 року №1465 (надалі - Інструкція №1465).

За приписами п.10 розділу IV Інструкції №1465, з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест), та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу (абц.2 п. 10 розділу IV Інструкції №1465).

Відповідно до п.18 розділу V Інструкції №1465 максимальна кількість балів, яку може набрати поліцейський за результатами проходження двох тестувань, - 120, які враховуються рівними частинами (50 % - тестування на знання законодавчої бази (професійний тест) та 50 % - тестування на загальні здібності та навички).

Відповідно до п. 11 розділу IV Інструкції №1465 атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування. Атестаційні листи на поліцейських, відповідно до п.3 розділу IV Інструкції №1465, складають безпосередні керівники.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог Інструкції №1465 безпосереднім керівником позивача - начальником Радехівського відділення поліції Червоноградського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області 05.09.2016 року було підготовлено атестаційний лист ОСОБА_3, в якому його охарактеризовано виключно з позитивної сторони. Зокрема, зазначено, що ОСОБА_3 зарекомендував себе як "кваліфікований, професійно грамотний працівник, який має досвід роботи", "нормативні акти, накази, інструкції, що регламентують діяльність поліції знає та правильно керується ними в своїй практичній діяльності", "працює, не рахуючись з особистим часом…", "добре володіє табельною вогнепальною зброєю, фізично розвинутий, у стройовому відношення підтягнутий…". Також наведені персональні результати службової діяльності, а саме - за період часу на займаній посаді ОСОБА_3 розглянуто 95 заяв та повідомлень громадян, виявлено 17 адміністративних правопорушень, здійснено 13 перевірок осіб, стосовно яких застосовано домашній арешт, 23 перевірок дітей, які перебувають на профобліку, 37 перевірок осіб, які перебувають під адміністративним наглядом, перевірено 19 власників мисливської зброї, здійснено 15 примусових проводів.

Відповідно до п.9 розділу IV Інструкції №1465 прямі керівники зобов'язані всебічно розглянути зміст атестаційного листа, з'ясувати відповідність викладених у ньому даних дійсному стану справ у службовій діяльності поліцейського, який атестується, та внести до відповідного розділу атестаційного листа один з таких висновків: займаній посаді відповідає; займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Так, згідно з висновком прямого керівника позивача - начальника Радехівського відділення поліції Червоноградського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області 05.09.2016 року ОСОБА_3 займаній посаді відповідає (розділ II атестаційного листа).

Відповідно до ч.1. ст.57 Закону України "Про Національну поліцію", атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Пунктом розділу IV Інструкції про проведення атестування поліцейських, затверджено наказом МВС України №1465 від 17.11.2015 року, встановлено, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: займаній посаді відповідає; займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Згідно з п.п.20-23 зазначеної Інструкції усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом.

Із протоколу атестаційної комісії від 27.09. 2016 року, вбачається, що комісією (за - 4, проти - 0) прийнято рішення про те, що ОСОБА_3 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Згідно з приписами п.16 розділу IV Інструкції №1465, атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

З огляду на це, суд не може лишити поза увагою той факт, що атестаційною комісією №20 Головного управління Національної поліції у Львівській області повністю проігнорована викладена в атестаційному листі позитивна характеристика позивача, адже саме в атестаційному листі, відповідно до приписів п.8 розділу IV Інструкції №1465, власне й відображаються результати службової діяльності згідно з функціональними обов'язками; дисциплінованість, авторитет у колективі та серед населення; прагнення до вдосконалення службової діяльності, почуття особистої відповідальності, стан здоров'я та фізична підготовленість, уміння володіти табельною вогнепальною зброєю тощо. При цьому атестаційною комісією характеристика, наведена в атестаційному листі, не була спростована належними та допустимими доказами.

В силу положення п.15 розділу IV Інструкції №1465, атестаційні комісії приймають висновок на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського.

З протоколу атестаційної комісії вбачається, що під час атестації позивача члени атестаційної комісії досліджували стандартний пакет документів, перелічених у самій формі бланку, а саме: атестаційний лист, декларацію про доходи, послужний список, інформаційну довідку, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 Закону України "Про очищення влади", та інформацію з відкритих джерел.

Однак, попри те, що і зміст атестаційного листа, і службова характеристика позивача підтверджують факт наявності у нього відповідного досвіду, практичних навиків, знань та професійних якостей для належного здійснення своїй функціональних обов'язків, що атестаційна комісія №20 Головного управління Національної поліції у Львівській області прийняла рішення про те, що позивач займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

За таких обставин, суд вбачає, що всупереч п.15 розділу IV Інструкції №1465, висновок атестаційної комісії №20 Головного управління Національної поліції у Львівській області про службову невідповідність позивача не ґрунтується на матеріалах, які були зібрані на поліцейського.

При цьому, причинами висновку атестаційної комісії про службову невідповідність ОСОБА_3 вказано лише низький рівень теоретичних знань та професійних якостей. Такий висновок (рішення) є немотивованим і не підтверджується матеріалами чи доказами. Відомості про те, в чому саме проявляється невідповідність позивача займаній посаді, у висновку відсутні.

Тобто відповідачем не зазначено, яким саме критеріям не відповідав позивач, що в сукупності призвело до прийняття рішення про службову невідповідність.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про скасування рішення атестаційної комісії № 20 Головного управління Національної поліції у Львівській області від 27.09.2016 р., яке оформлене протоколом № 15.91163, то відповідно наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 20.10.2017 року №307 о/с про звільнення позивача зі служби в поліції за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" є протиправним та підлягає скасуванню.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про поновлення ОСОБА_3 на службі в поліції на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 патрульної поліції Радехівського відділення поліції Червоноградського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Стосовно позовних вимог про стягнення з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь позивача середнього заробітку за увесь час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати", цей Порядок застосовується у випадках вимушеного прогулу працівника. У відповідності до ч. 3 п. 2 даного Порядку, збереження заробітної плати "у всіх інших випадках", до яких відноситься й випадок вимушеного прогулу, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Пунктом 8 Порядку №100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством. - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до Наказу МВС №260 "Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання" середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням суми заробітної плати за фактично відпрацьовані 2 місяці на число календарних днів за цей період.

Відповідно до оскаржуваного наказу від 20.10.2016 року №307 о/с, позивача було звільнено зі служби в поліції з 24.10.2016 року.

В матеріалах справи міститься довідка про доходи позивача, надана Головним управління Національної поліції Львівській області від 07.12.2017 року №640/68.

Заробітна плата за два місяці роботи, що передували звільненню позивача складає: 5201,60 грн.(заробітна плата за серпень) + 5230,40 грн. (заробітна плата за вересень) = 10432,00 грн.

Середньоденна заробітна плата позивача за період з 01 серпня 2016 року по 30 вересня 2016 року складає: 10432,00 / 61 день = 171, 02 грн./ 1 календарний день.

Час вимушеного прогулу позивача складає 419 днів - з 25.10.2016 по 17.12.2017 року.

Таким чином, середній заробіток ОСОБА_3 за весь час вимушеного прогулу складає: 171,02 (середньоденна заробітна плата x 419 робочих днів (загальний час вимушеного прогулу) = 71 657,38 грн.

Згідно п.6 ч.1 ст.244 КАС України, при ухвалення рішення, суд, зокрема, вирішує чи є підстави допустити негайне виконання рішення.

Так, згідно з п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Таким чином, рішення суду в частині поновлення позивача та стягнення заробітної плати за один місяць підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У силу ч.4 ст.242 КАС України, судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. (ст. 72 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, всупереч обов'язку доказування, закріпленому у ст. 77 КАС України, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено тих обставин, що стали підставою для прийняття оскаржуваного наказу.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів зібраних у справі, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 72, 77, 243-246, 255, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення атестаційної комісії Головного управління Національної поліції у Львівській області №20 від 27.09.2016 року про невідповідність ОСОБА_3 займаній посаді і звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Визнати протиправним і скасувати наказ тимчасово виконуючого обов'язки начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області №307 о/с від 20.10.2016 року «По особовому складу».

Поновити ОСОБА_3 на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 патрульної поліції Радехівського відділення поліції Червоноградського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області з 24 жовтня 2016 року;

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області (пл.Генерала Григоренка, 3, м.Львів, 79000; ) на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер:НОМЕР_1; місце проживання: АДРЕСА_1, 80200) середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 71 657 (сімдесят одну тисячу шістсот п'ятдесят сім) грн. 38 коп.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді та стягнення заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 5 301 (п'ять тисяч триста один) грн. 62 коп. допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржено до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення складений та підписаний 21.12.2017 року.

Суддя Сакалош В.М.