Справа № 2270/15319/11
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2012-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2012 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Драчук Т. О.

суддів: Гонтарука В. М. , Сапальової Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до державного виконавця Другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_4 про визнання протиправними дії та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2011 року ОСОБА_2 звернувся в суд в інтересах ОСОБА_3 з адміністративним позовом до державного виконавця другого Міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_4 про визнання неправомірними дій та скасування постанови про відкриття провадження від 09.09.2011 року серії ВП №28793070 про примусове виконання вимоги УПФ України у м.Хмельницькому від 07.06.2011 року №Ф-5209 щодо стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 заборгованості по сплаті страхових внесків на суму 1756,80 грн.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.12.2011 року, в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, а також на не повне зясування судом всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, просив скасувати постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.12.2011 року та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не зявилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обовязкова, колегія суддів у відповідності до ч.4 ст.196 КАС України, визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності представників сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, надавши правову оцінку наявним у справі доказам, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача та необхідності залишення в силі постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.12.2011 року, враховуючи наступне.

Як свідчать матеріали справи та вірно встановлено судом першої інстанції, предметом спірних правовідносин між позивачем та відповідачем є дії та рішення відповідача, направлені на виконання відповідно до Закону України «Про виконавче провадження»виконавчого документу - вимоги УПФ України у м.Хмельницькому від 07.06.2011 року №5209 про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в сумі 1756,80 грн.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, тим самим, визнаючи правомірними дії відповідача та прийняті ним рішення, виходив з того, що відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, визначені законодавством, за наявності передбачених Законом України «Про виконавче провадження»підстав.

Надавши правову оцінку діям відповідача стосовно його дій та прийнятих ним рішень відносно позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх обґрунтованими та повноцінно вмотивованими судом в рішенні від 13.12.2011 року.

Закон, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.1 цього Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб), представляє собою сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 2 ст.17 Закону визначено перелік документів, які підлягають виконанню державною виконавчою службою. Зокрема, п.8 ч.2 вказаної статті встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи як рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, вимога УПФ України у м.Хмельницькому №Ф-5209 від 07.06.2011 року, яка являється виконавчим документом, на підставі якого відповідачем прийнято оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження №ВП28793070 від 09.09.2011 року, є рішенням органу виконавчої влади.

За правилами встановленими ст.25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Як свідчать матеріали справи, відповідач, встановивши відсутність перешкод та підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження по виконанню вимоги УПФ України у м.Хмельницькому від 07.06.2011 року №Ф-5209, цілком правомірно прийняв постанову №ВП28793070 від 09.09.2011 року про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого документу Пенсійного органу.

Зважаючи на вище зазначене, а також те, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції та є не обґрунтованими, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги позивача та залишення в силі постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.12.2011 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 159 КАС України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм адміністративного процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак, підстав для скасування такого рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2011 року без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Гонтарук В. М.

ОСОБА_5