Справа № 277/384/17
Суддя: Прищепа Т. П.
Дата ухвалення: 2017-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 277/384/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2017 р. смт. Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування судового засідання технічними засобами в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України в залі суду смт Ємільчине, справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Ємільчинської РДА про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у виплаті йому компенсації 50% вартості продуктів харчування як потерпілому 1-ї категорії внаслідок аварії на ЧАЕС, зобовязати відповідача виплатити йому компенсацію 50% на продукти харчування з 01.01.2015 року відповідно до положень ст. ст. 20, 60 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», допуститти постанову до негайного виконання в частині стягнення на його користь 50% компенсації на продукти харчування за медичними нормами, передбачену п. 14 ст. 20 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач зазначив, що він перебуває на обліку в управління праці та соціального захисту населення Ємільчинської районної державної адміністрації Житомирської області, є громадянином, що постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) та інвалідом 2-ої групи. Позивачу надані всі права (пільги та компенсації), що передбачені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-ХІІ від 28.02.1991 року та Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №3551-XII від 22.10.1993 року.

З 01.01.2015 року позивачу відповідно до Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" за № 76-VIII від 28.12.2014 року припинено виплату компенсації, яка передбачена положеннями п. 14 ст. 20 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із зазначенням, що відповідно до ст. 60 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, які мають одночасно право на інші пільги та компенсації, передбачені законодавством України, надаються за їх вибором пільги та компенсації відповідно до одного із законів України. Оскільки позивач користується пільгою на житлово-комунальні послуги (100 %) відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», виплата компенсації на продукти харчування відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01 січня 2015 року припинена.

Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив справу розглянути у його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіслав до суду заперечення, в якому позовні вимоги не визнав, зазначивши, що позов ОСОБА_3 є необгрунтованим. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, які мають одночасно право на інші пільги та компенсації, передбачені законодавством України, надаються за їх вибором пільги та компенсації відповідно до одного із законів України. Право вибору позивачу ніхто не обмежує, він повинен вибрати пільги та компенсації відповідно до одного із Законів України. А також просив розглянути справу у його відсутності.

Таким чином, в судове засідання сторони не зявилися, у звязку з чим суд на підставі ст. ст. 12 ч.6, 41 КАС України розглядає справу у їх відсутність без фіксування судового засідання технічним засобом.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується посвідченням серії А № 103783 с та інвалідом 2 групи відповідно до посвідчення серії Є № 072205, що дає йому право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, тобто позивачу надані всі права (пільги та компенсації), що передбачені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-ХІІ від 28.02.1991 року та Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №3551-XII від 22.10.1993 року.

З 01.01.2015 року позивачу відповідно до Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" за № 76-VIII від 28.12.2014 року припинено виплату компенсації, яка передбачена положеннями п.14 ст. 20 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Позивач звернувся до УПСЗН Ємільчинської РДА із заявою, в якій просив розпочати йому виплату припиненої компенсації як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та повернути заборгованість, на яку отримав відповідь № 1578/07 від 21.04.2017 року про те, що відповідно до ст. 60 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, які мають одночасно право на інші пільги та компенсації, передбачені законодавством України, надаються за їх вибором пільги та компенсації відповідно до одного із законів України. В Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, позивачу надаються пільги відповідно до ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» на житлово-комунальні послуги в розмірі 100%, як інваліду війни 2 групи (посвідчення серії Є № 072205 від 27 листопада 2009 року).

Суд з висновком УПСЗН Ємільчинської РДА щодо припинення виплати позивачу компенсації, яка передбачена положеннями п. 14 ст. 20 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 № 76-VIII було внесено зміни до ст. 60 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідно до якої особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, які мають одночасно право на інші пільги та компенсації, передбачені законодавством України, надаються за їх вибором пільги та компенсації відповідно до одного із законів України.

Міністерством соціальної політики України «Про надання роз'яснень щодо змін у законодавстві» від 13.02.2015 року №1832/0/14-15/20 звернуто увагу на те, що статтею 60 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначається право вибору пільг та компенсацій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Тобто, пільговик з числа осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, який має право на пільги та компенсації згідно з декількома законами України, може користуватися пільгами та компенсаціями відповідно до одного із вибраних ним законів. У разі відмови щодо підтвердження громадянином вибору одного із законів України, вважається за доцільне здійснювати компенсаційні виплати та надавати пільги згідно із Законом України, який був першочерговим у визначенні статусу і надавав право на певні пільги і компенсації.

З матеріалів справи слідує, що позивачу не пропонувався вибір Закону, згідно якого він хоче отримувати пільги.

Таким чином суд приходить до висновку, що УПСЗН Ємільчинської РДА Житомирської області вирішило самостійно надавати позивачу пільги згідно ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

За приписами статті 19 Конституції України - правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України.

У відповідності до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Головне науково-експертне управління Апарату Верховної Ради України, на прохання міністерства соціальної політики, в своєму листі №16/6-21 від 12.03.2015 року надало роз'яснення з приводу застосування змін до статті 60 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до яких, якщо особі надається певний статус за двома або більше законами України (наприклад, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), а деякі пільги є однотипними, то за особою залишається право вибору кожної окремої пільги за одним із законів. Тобто, громадянам надано право вибору Закону щодо окремої пільги чи компенсації, а не щодо усього комплексу пільг та компенсацій за окремим законом в цілому (і відмови від наданих їм прав на пільги та компенсації за іншими законами загалом).

Відтак, припиняючи виплату позивачу компенсації на продукти харчування у відповідності до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідач фактично звузив обсяг його прав, чим перевищив свої повноваження.

Згідно приписів ч. 2 ст.71 КАС України, УПСЗН Ємільчинської РДА Житомирської області не довів правомірності прийнятого ним рішення та не спростував вище викладене.

Таким чином суд приходить до висновку, що позивач має право на отримання неоднотипних пільг і компенсацій згідно ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та пільги ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Ухвалою Ємільчинського районного суду від 03.10.2017 року, ОСОБА_3 поновлено пропущений процесуальний строк звернення до суду, тому задоволенню підлягають позовні вимоги з 01.01.2015 року.

На підставі викладеного, ст.ст. 20, 60 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 19, 22 Конституції України, керуючись ст.ст. 71, 99, 100, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати дії УПСЗН Ємільчинської РДА Житомирської області щодо відмови у виплаті ОСОБА_3 компенсації 50% вартості продуктів харчування як потерпілому 1-ї категорії внаслідок аварії на ЧАЕС протиправними.

Зобов'язати УПСЗН Ємільчинської РДА Житомирської області провести нарахування ОСОБА_3 компенсації 50 % вартості продуктів харчування як потерпілому 1-ї категорії внаслідок аварії на ЧАЕС починаючи з 01.01.2015 року та здійснити відповідні виплати.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Ємільчинський районний суд протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя /підпис/ Копія вірна: Суддя: ОСОБА_1