Справа № 678/991/17
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 678/991/17

Головуючий у 1-й інстанції: Лазаренко А.В.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

13 грудня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Ватаманюка Р.В. Мельник-Томенко Ж. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління патрульної поліції у м.Хмельницькому Департаменту патрульної поліції на постанову Летичівського районного суду Хмельницької області від 28 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління патрульної поліції у м.Хмельницькому про визнання дій неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до управління патрульної поліції у м.Хмельницькому про визнання дій неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Постановою Летичівського районного суду Хмельницької області від 28 вересня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі в судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до п. 2 ч.1 ст.197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення із наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно постанови від 4 вересня 2017 року серії БР № 232447, ОСОБА_2 04.09.2017 року о 11.30 год. на а/д М-12 Стрий-Знам"янка 309 км. керуючи т/з VAZ 21121 не мав при собі полісу обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 г ПДР України та скоїв адміністраивне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, за що до нього застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425, 00 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено належними і допустимими доказами правомірність прийнятої ним постанови.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 32 вказаного Закону поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: 1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи; 2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; 3) якщо особа перебуває на території чи об'єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю; 4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо; 5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; 6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об'єктом вчинення правопорушення.

Так, за правилами ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Частиною 1 статті 126 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Абзацом 2 ч.2 ст.16 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу працівників міліції пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством,-страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до постанови у справі про адміністративне правопорушення Серія БР № 232447 ОСОБА_2 04.09.2017 року о 11.30 год. на а/д М-12 Стрий-Знам'янка 309 км. керуючи т/з ВАЗ 21121 д.н.з.НОМЕР_1, не мав при собі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 г ПДР України.

05.12.2016 року о 16 год. 45 хв., керуючи транспортним засобом марки "Tayota Highlander" державний номерний знак НОМЕР_2 в м.Хмельницькому по вул.Кам'янецькій, користувався засобом зв'язку, тримаючи його в руці, а саме: розмовляв по телефону, чим допустив порушення вимог п.2.9 Правил дорожнього руху України.

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1, статті 126 КУпАП та накладено штраф в розмірі 425 гривень.

Разом з тим, судом першої інстанції із наданих ОСОБА_2 доказів встановлено, що останній мав при собі та надав на вимогу посадової особи відповідача, поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/1829262 виданий на транспортний засіб ВАЗ 212, 2008 року випуску, номе кузова ХТА813, д.н.з. ВХ 7237АР, і строк дії полісу з 02.03.2017 року по 01.03.2018 року.

Однак, в полісі страховим агентом допущено описку і помилково зазначено марку автомобіля ВАЗ 2121, тоді як вірно ВАЗ 21121.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СРГ381334 транспорний засіб VAZ 21121, 2008 року, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_3, належить ОСОБА_2

Дані факти також не оспорюються в запереченях на позовну заяву, наданих Управлінням ПП у м. Хмельницькому.

Окрім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Статтею 53 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка має назву «Обов'язки відповідних підрозділів Національної поліції щодо перевірки та контролю обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності» передбаченоє, що посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

При цьому, відповідно до п.21.2 ст.21 вказаного Закону контроль за наявністю полісів (договорів) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів може здійснюватись відповідними підрозділами Національної поліції лише з визначених законодавством підстав, а саме: лише у випадку складання протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та/або при оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Таким чином, законодавцем визначений чіткий перелік випадків, коли інспектор поліції має право вимагати, а водій зобов'язаний надати страховий поліс. У будь-яких інших випадках, вимога працівника міліції пред'явити для перевірки страховий поліс про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів незаконна.

Між тим, в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, на підтвердження тієї обставини, що відповідачем відносно позивача складався протокол про адміністративне праовпорушення, а також, що підставою для перевірки у ОСОБА_2 поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, слугувало вчинення ним ДТП.

Отже, в даному випадку, не виникло обставин за яких працівник поліції повинен був здійснити контроль за наявністю у позивача полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що свідчить про те, що відповідач вийшов за межі своїх повноважень, що тягне за собою незаконність оспорюваної постанови.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідачем не доведено правомірності своїх дій під час винесення оскаржуваної постанови, а відтак позов підлягає до задоволення.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління патрульної поліції у м.Хмельницькому Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а постанову Летичівського районного суду Хмельницької області від 28 вересня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4