Справа № 803/407/16
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/7303/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Копанишин Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Волинської митниці Державної фіскальної служби на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2016 року у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби про скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Волинської митниці ДФС, яким просив скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 24.03.2016 року № 205000011/2016/000031/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 24.03.2016 року № 205070000/2016/00081.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2016 року позов задоволено.

Постанова мотивована тим, що позивачем доведено заявлену митну вартість товару «апельсини свіжі», «мандарини свіжі», «яблука свіжі» за електронною митною декларацією від 24.03.2016 року № 205070000/2016/010150, відтак, оскаржуване рішення та картка відмови Волинської митниці ДФС підлягають скасуванню.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач, вважає, що суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить постанову скасувати і прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що в наданих позивачем документах для митного оформлення товару, зокрема, в довідці про витрати на транспортування від 24.03.2016 року було зазначено, що транспортні витрати на проміжку 90 км (до кордону) становлять 3500 грн., (38 грн. 89 коп./км.), а після перетину кордону на проміжку 150 км 10000 грн. ( 66 грн. 67 коп./км.), тобто в розрахунку транспортних витрат непропорційно розподіленні калькуляційні витрати, а прибуток не включений в транспортні витрати до кордону, що свідчить про можливе заниження транспортних витрат до кордону України. У звязку із виявленими розбіжностями у поданих для митного оформлення товарів документах на підставі п. 5 ст. 54 Митного кодексу України було надіслано позивачу повідомлення про необхідність надання додаткових документів. Однак позивач вказані вимоги виконав не в повному обсязі, а додатково надані документи містили розбіжності. Таким чином, витребувані митницею належні документи було надано не в повному обсязі, що дало підставу закінчити процедуру консультацій та визначити митну вартість у спосіб, передбачений ст. 57 цього Кодексу.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановив суд, 24.03.2016 року декларант (митний брокер) ПП «Еліт Брок» згідно з електронною митною декларацією № 205070000/2016/010150 та комплектом документів подало на митний пост «Луцьк» для митного оформлення товар: «апельсини свіжі», вагою 10056 кг, торговельна марка Caparros, Rubio Plata, Citrial, «лимони свіжі», вагою 880 кг, торговельна марка Velvet, «мандарини свіжі» вагою 1 800 кг, торговельна марка Flamenco, «яблука свіжі» вагою 5460 кг, торговельна марка Freshfruit, який був поставлений для ФОП ОСОБА_1 згідно з контрактом від 18.09.2015 року № 2, укладеним між ним і компанією «BURY Trade» Sp.z о.о. (Польща). Митна вартість товару була визначена за першим методом (за ціною контракту).

Митний орган за результатами розгляду поданих для здійснення митного контролю та митного оформлення документів дійшов висновку про наявність в них розбіжностей, а саме згідно із довідкою на транспортування від 24 березня 2016 року транспортні витрати до кордону становлять 38 грн. 89 коп./км, а після кордону 66 грн. 67 коп./км, тобто в поданих документах існують розбіжності в термінах оплати товару. В зв'язку з цим декларанту було запропоновано з метою перевірки числового значення витрат на транспортування та числового значення заявленої митної вартості надати наступні документи: договір з перевізником, пакувальний лист, прайс-лист виробника товару, фактуру на закупівлю товару у виробника, висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, банківські платіжні документи, що стосуються попередніх розрахунків з продавцем.

Листом від 24.03.2016 року № 50 декларант подав додатково висновок про якісні та вартісні характеристики від 24.03.2016 року № В-646, договір з перевізником від 01.03.2016 року, платіжне доручення від 10.03.2016 року № 8, виписку з банку від 10.03.2016 року, рахунок-фактуру про надання транспортних послуг від 10.03.2016 року № 15 та виписку з банку про оплату транспортних послуг від 14.03.2016 року.

Однак Волинська митниця ДФС 24.03.2016 року прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № 205000011/2016/000031/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 24.03.2016 року № 205070000/2016/00081. У вказаному рішенні митний орган визначив митну вартість товарів: «апельсини свіжі», вагою 10056 кг, торговельна марка Caparros, Rubio Plata, Citrial, за ціною 1,02 дол. США за 1 кг (замість 0,80 дол. США за 1 кг, що була заявлена декларантом), «мандарини свіжі», вагою 1 800 кг, торговельна марка Flamenco за ціною 1,02 дол. США за 1 кг (замість 0,80 дол. США за 1 кг, що була заявлена декларантом), «яблука свіжі», вагою 5460 кг, торговельна марка Copt-Ligol за ціною 1,13 дол. США за 1 кг (замість 0,29 дол. США за 1 кг, що була заявлена декларантом). Також відповідач вказав, що митна вартість товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які ввозяться, у зв'язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності та неточності. Зокрема, згідно із довідкою на транспортування від 24.03.2016 року транспортні витрати до кордону становлять 38 грн. 89 коп./км, а після перетину кордону 66 грн. 67 коп./км; в розрахунку транспортних витрат № 24-03/2016 від 24.03.2016 року непропорційно розподілені калькуляційні витрати до кордону та після кордону, а прибуток не включений у транспортні витрати до кордону. Крім того, в митниці була наявна інформація, що вартість оцінюваних товарів в країні експорту знаходиться на вищому рівні, ніж заявлена декларантом. Декларанту було запропоновано надати договір з перевізником, висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, прайс-лист виробника товару, пакувальний лист, банківські платіжні документи, що стосуються попередніх розрахунків з продавцем, фактуру на закупівлю товару у виробника. Митну вартість товару визначено за резервним методом на підставі цінової інформації, наявної в митного органу.

Пізніше декларант надав митному органу висновок експерта від 24.03.2016 року № В-646, договір з перевізником від 01.03.2016 року, платіжне доручення в іноземній валюті від 05.08.2015 року № 26, виписку з банку від 05.08.2015 року, прайс-лист від 19.08.2015 року, розрахунок транспортних витрат від 20.08.2015 року № 20-08/2015, таблицю середніх курсів валют від 18.08.2015 року № 159/А/NBR/2015, курси для визначення митної вартості від 22.07.2015 року № 140/А/2014. Декларант не надав фактуру на закупівлю товару у виробника, оскільки «BURY Trade» Sp.z о.о. (Польща) не є його виробником.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність оскаржених рішень відповідача з таких підстав.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України (тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч. 1 ст. 51 цього Кодексу митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 1-3 ст. 52 цього Кодексу визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення органу доходів і зборів щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність органу доходів і зборів щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від органу доходів і зборів інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв'язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 53 цього Кодексу документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 54 цього Кодексу контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 7- 9 ст. 55 цього Кодексу рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів. Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються. У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Частинами 1,2 ст. 57 цього Кодексу передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

А згідно з ч. ч. 1-3 ст. 256 цього Кодексу відмова у митному оформленні це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз'яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження. Рішення про відмову у митному оформленні приймається в межах строку, відведеного статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення. Неприйняття такого рішення протягом зазначеного строку є бездіяльністю, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому главою 4 цього Кодексу.

Як зазначено вище, свої висновки про неможливість визнання митної вартості імпортованого позивачем товару за першим методом (за ціною контракту) відповідач обґрунтовує тим, що подані до митного контролю та оформлення документи містять розбіжності, а саме згідно з довідкою на транспортування без номера від 24 березня 2016 року транспортні витрати до кордону становлять 38 грн. 89 коп./км, а після кордону 66 грн. 67 коп./км; вартість оцінюваних товарів в країні експорту знаходиться на вищому рівні, ніж заявлено декларантом.

Водночас, колегія суддів враховує, що, як вбачається з поданих декларантом до митного оформлення прайс-листів компанії-постачальника «BURY Trade» Sp.z о.о. (Польща) і експортної фактури від 23.03.2016 року FX/00110/2016/MG ціна товару «апельсини» - 0,80 дол. США, «мандарини» - 0,80 дол. США, «лимони» - 1,05 дол. США, «яблука» - 0,29 дол. США. Експертним висновком Волинської торгово-промислової палати від 24.03.2016 року № В-646 також підтверджено, що вартість, зазначена у фактурі від 23.03.2016 року № FX/00110/2016/MG та комерційній пропозиції (прайс-листі) фірми «BURY Trade» Sp.z о.о. (Польща) від 23.03.2016 року, відповідає рівню цін, який панує на ринку по продажу фруктів. В свою чергу, відповідач не надав жодних належних та обґрунтованих доказів на спростування правильності визначення зазначених цін.

Щодо транспортних витрат колегія суддів зазначає наступне.

ФОП ОСОБА_1 (замовник) уклав з ФОП ОСОБА_2 (перевізник) договір перевезення вантажів транспортними засобами від 01.03.2016 року, відповідно до умов якого замовник доручає, а перевізник бере на себе обов'язок здійснювати на підставі письмових заявок замовника перевезення вантажів, заявлених замовником до перевезення, вантажними транспортами засобами по території України та за її межами. Згідно із заявкою-договором на автоперевезення від 23.03.2016 року № 2, позивач замовив у ФОП ОСОБА_2 послуги з перевезення вантажу (овочі, фрукти на палетах) за маршрутом «Польща (Люблін) Україна ( ОСОБА_3)» автомобілем НОМЕР_1/АС3293ХТ. Витрати на перевезення, здійснені відповідно до заявки-договору на автоперевезення від 23.03.2016 року № 2, підтверджуються довідкою від 24.03.2016 року та розрахунком транспортних витрат від 24.03.2016 року № 24-03/2016 із зазначенням вартості такого перевезення, які надані перевізником.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що подані позивачем до митного оформлення документи в частині транспортних витрат належним чином підтверджують вартість та правильність формування цих витрат, а також спростовують висновки митного органу про наявність розбіжностей у поданих документах в цій частині.

Також колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те,що подані позивачем документи є достатніми для підтвердження заявленої за ціною договору митної вартості товарів, а висловлені митним органом окремі зауваження щодо поданих документів на митну вартість товарів не впливають.

Щодо ненадання декларантом прайс-листа та фактури на закупівлю товару у виробника суд звертає увагу на те, що у позивача були господарські відносини з продавцем задекларованого товару, а не з його виробником, а тому декларант надав всі наявні в нього документи, які підтверджують закупівельну вартість придбаного товару в продавця.

Враховуючи наведені вище обставини та положення нормативно-правових актів, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для визнання протиправними і скасування рішення Волинської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 24.03.2016 року № 205000011/2016/000031/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 24.03.2016 року № 205070000/2016/00081.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Волинської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2016 року у справі № 803/407/16 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби про скасування рішень залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_3
ОСОБА_5

Повний текст судового рішення виготовлено 18.12.2017 року