Справа № 2-а-11471/2011
Суддя: Бондаренко О. В.
Дата ухвалення: 2017-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бондаренко О. В. ,

при секретарі Бондаренко Н. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві справу за заявою ОСОБА_1, про заміну сторони виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В :

27.09.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою мотивуючи тим, що постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.04.2011 року, у справі № 2-а-11471/2011, було зобовязано УПФУ у м. Білій Церкві провести перерахунок пенсії та доплату до пенсії ОСОБА_2 відповідно до ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2013 року дану постанову було залишено без змін. Виконавчий лист по даній справі було направлено до МВ ДВС БЦ МРУЮ на виконання. 14.05.2017 року померла його дружина ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, на день смерті він був зареєстрований та проживав разом з нею та є таким, що прийняв спадщину. Тому, заявник просить суд замінити сторону виконавчого провадження по виконанню постанови суду від 21.04.2011 року зі стягувача ОСОБА_2 на її правонаступника ОСОБА_1.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримав та просив задовольнити вимоги в повному обсязі.

Білоцерківське обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області подала до суду письмові заперечення на заяву в яких просило відмовити у задоволенні заяви щодо заміни сторони виконавчого провадження.

Представник Білоцерківського міського відділу ДВС Головного Територіального управління юстиції у Київській області в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 квітня 2011 року, у справі № 2а-11471/2011, яка набрала законної сили 21.03.2013 року, було задоволено позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Біла Церква Київської області, про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії, та зобовязано відповідача провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 доплати до пенсії за проживання в зоні радіоекологічного контролю та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю відповідно до ст. 39, 51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01.07.2010 року з урахуванням вже виплачених сум. Виконавчий лист у дані справі було видано та отримано позивачем 11.07.2011 року.

З листа Головного Територіального управління юстиції у Київській області від 03.06.2016 року № 22826-2-25/2 ( а.с 67), вбачається, що управлінням державної виконавчої служби Головного територіальної управління юстиції у Київські області, відповідно до п. 7 Порядку погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантоване державою, затвердженого постановою КМ України від 03.09.2014 року № 440, було прийнято для обліку рішення суду, а саме Постанова Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в справі № 2а- 11471 від 21.04.2011 року, стягував за яким ОСОБА_2, боржник УПФУ в м. Біла Церква Київської області.

Згідно із листом Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області від 26.10.2017 року за № 12-04/1508-5676, наданим приватному нотаріусу ОСОБА_3 ( а.с. 68), Головним управління Державної казначейської служби України у Київській області, відповідно до Порядку погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою КМ України від 03.09.2014 року № 440, що визначає механізм обліку виконавчих документів та судових рішень, інвентаризації та погашення заборгованості за ними, було прийнято документи ОСОБА_2 згідно акту приймання передачі за ІІІ квартал 2016 року від управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області, а саме: виконавчий документ № 2а- 11471 від 21.04.2011 року Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, на суму 13989,90 грн. ( № 51325592 в реєстрі рішень) по заборгованості УПФ України в м. Біла Церква Київської області.

Отже, УПФ України в м. Біла Церква Київської області виконало рішення суду у справі № 2а- 11471 від 21.04.2011 року, здійснило перерахунок ОСОБА_2 доплати до пенсії за проживання в зоні радіоекологічного контролю та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю відповідно до ст. 39, 51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01.07.2010 року з урахуванням вже виплачених сум, визначили суму в розмірі 13989,90 грн., а управління державної виконавчої служби Головного територіальної управління юстиції у Київські області, відповідно до п. 7 Порядку погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантоване державою, затвердженого постановою КМ України від 03.09.2014 року № 440, скерувало виплату вказаної суми до Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області.

Згідно п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції чинній станом на вчинення виконавчих дій) виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

14.05.2017 року позивач у справі № 2а-11471/2011 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія № І-ОК № 396410 від 16.05.2017 року, виданим Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного Територіального управління юстиції у Київській області (а.с.36).

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України).

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право спадкоємців на певне майно підтверджується свідоцтвом про право на спадщину (за законом чи за заповітом). В кожному свідоцтві зазначається все спадкове майно і перелічуються всі спадкоємці та визначається частка спадщини спадкоємця, якому видається свідоцтво про право на спадщину.

Отримання свідоцтва про право на спадщину за загальним правилом є правом, а не обов'язком спадкоємця. Але в певних випадках спадкоємець без свідоцтва про право на спадщину не зможе здійснити свої спадкові права. Так, без свідоцтва неможливо отримати грошовий вклад, цінності, які належали спадкодавцю і були здані на збереження, майно, яке знаходиться у третіх осіб, перереєструвати домоволодіння, транспортний засіб тощо.

Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленою статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім'я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

Згідно ст. 69 Закону України «Про нотаріат», нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.

З копії Свідоцтва про право на спадщину № 2496 від 29.11.2017 року виданого приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 (а.с.63), вбачається, що ОСОБА_1 являється спадкоємцем майна ОСОБА_2, яка померла 14.05.2017 року, та у свідоцтві зазначено, що спадщина складається з: грошових вкладів з відповідними відсотками, нарахуваннями, компенсаціями та індексаціями, що знаходяться в ПАТ КБ «Приватбанк», грошових вкладів з відповідними відсотками, нарахуваннями, компенсаціями та індексаціями, що знаходяться в ПАТ «УкрСиббанк», грошових вкладів з відповідними відсотками, нарахуваннями, компенсаціями та індексаціями, що знаходяться в ПАТ «Державний ощадний банк України», нарахованої та невиплаченої доплати до пенсії, згідно постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 2а-5807/2011 від 28.02.2011 року, № 2а-536/2009 від 05.05.2011 року в сумі 3893,33 грн., що належали померлій, на підставі довідки № 20753/08 виданої 11.10.2017 року Управлінням Пенсійного Фонду України в м. Біла Церква Київської області.

Відповідно до 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов'язки особи, передбачені ст. 608 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Відповідно до ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

За загальним правилом, згідно статті 1227 ЦК України суми нарахованих пенсійних виплат входять до складу спадщини. Нарахування невиплачених сум ( перерахунок пенсійних виплат та надбавок до пенсії) здійснюється лише після набрання законної сили постановою або рішенням суду.

Як вбачається з матеріалів справи Постанова Білоцерківського міськрайонного суду від 21 квітня 2011 року, у справі № 2а-11471/2011, набрала законної сили 21.03.2013 року, а УПФ України в м. Біла Церква провели перерахунок коштів за рішенням суду до дати смерті ОСОБА_2 ( 14.05.2017 року).

Отже, недоотриманою пенсією є кошти, що були нараховані відповідно до рішення суду, яке набрало законної сили, за життя пенсіонера, а кошти, які нараховані померлій особі за рішенням суду, є належною пенсійною виплатою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявник має право на отримання суми коштів в розмірі 13989,90 грн. нарахований відповідно до Постанови Білоцерківського міськрайонного суду від 21 квітня 2011 року, у справі № 2а-11471/2011, шляхом отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до частини першої ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIIIвід 03.10.2017 року, що набрав чинності 15.12.2017 року)у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Вказана норма визначає правила заміни сторони виконавчого провадження, що під час виконавчого провадження є аналогом інституту процесуального правонаступництва.

Згідно зі частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII, у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Заміна сторони виконавчого провадження відбувається у разі вибуття однієї зі сторін (стягувача або боржника), зокрема, внаслідок смерті або реорганізації. Заміна сторони полягає у вступі на її місце правонаступника (спадкоємця).

Під правонаступництвом у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов'язків від правопопередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні. Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження та до його закінчення.

Підставою правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК).

Звертаючись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, ОСОБА_1 не надав відповідний правовстановлюючий документ, який би свідчив про отримання ним спадкового майна, а саме: грошових коштів нарахованих згідно постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.04.2011 року в розмірі 13989,90 грн., після смерті ОСОБА_2, а в матеріалах справи наявні докази щодо виконання вказаного рішення суду з нарахуванням суми коштів, які підлягають виплаті.

У постанові від 29.07.2010 року у справі «Стрельцов и другие военные пенсионеры из Новочеркасска против Российской Федерации» Європейський Суд з прав людини визнав, що громадяни мають право на підтримання скарг своїх померлих родичів у межах статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Вказаного висновку Європейський Суд з прав людини дійшов виходячи з того, що право на отримання заробітної плати і прирівняних до неї платежів, пенсій та інших грошових сум, які виплачуються в якості засобів для існування і підлягали виплаті, проте не були отримані громадянином за життя, належать членам сім'ї померлої особи.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновків, що правові підстави для заміни сторони у виконавчому провадженні відсутні, тому заява не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 6, 52, 372, 379 КАС України, Законом України «Про виконавче провадження» , ст.ст. 1218, 1219, 1227 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1, про заміну сторони виконавчого провадження, відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення (складення). Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя ОСОБА_4