Справа № 215/4682/17(2-а/215/174/17)
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"13" грудня 2017 р. справа № 215/4682/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 23 жовтня 2017 року у справі №215/4682/17

за позовом ОСОБА_1

до Виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради в особі Управління праці та соціального захисту населення

про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, -

встановив:

У жовтні 2017 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

1) визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради в особі Управління праці та соціального захисту населення, яка виявилася у ненаданні належної відповіді на запит позивача від 18.07.17р.;

2) зобов'язати Виконавчий комітет Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради в особі Управління праці та соціального захисту населення протягом 15-ти днів надати, відповідно до законодавства, належну обґрунтовану відповідь на запит позивача від 18.07.17р.;

3) стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування завданої позивачу моральної шкоди в сумі 96000 грн.;

4) допустити негайне виконання рішення суду, але не більше ніж за один місяць;

5) окремою ухвалою звільнити позивача від сплати судового збору;

6) в порядку підготовки справи до розгляду зробити запит до Управління праці та соціального захисту населення Криворізького виконкому Тернівської районної ради у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про місячний дохід позивача і скористатися доступом до єдиного реєстру фізичних осіб про місячний дохід позивача;

7) зобов'язати відповідача забезпечити право позивача на достатній життєвий рівень.

Ухвалою Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 23 жовтня 2017 року позивачу відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору. Позов залишено без руху та надано надати строк для усунення недоліків до 22 листопада 2017 року, але не пізніше п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала мотивована тим, що позивач не сплатив судовий збір за подання позову та не навів обґрунтованих підстав для звільнення його від сплати судового збору.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач посилається порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Позивач, зокрема, зазначив, що суд в порядку підготовки справи до розгляду не витребував зазначені у позові матеріали, прийняв ухвалу від 23.10.17р. без з'ясування обставин неможливості сплати позивачем судового збору, не з'ясував наявність пільг щодо сплати судового збору. Судом неправильно застосовано ст.ст. 4, 6 Закону України «Про судовий збір», ст.88 КАС України, що призвело до помилкового висновку - відмови у задоволені заяви про звільнення від сплати судового збору та порушень прав позивача на судовий захист.

Відмова у задоволені клопотання про звільнення від сплати судового збору можлива за наслідком з'ясування обставин щодо наявності у позивача відповідних пільг та належного майнового стану, тому ухвала від 23.10.17р не відповідає нормам ст.ст. 11, 88, 159 КАС України та не є законною і обґрунтованою. В справі відсутні процесуальні документи, які свідчать про з'ясування суддею обставин щодо наявності у позивача відповідних пільг та належного майнового стану.

Не сплата судового збору, на думку позивача, не перешкоджала суду у відкритті провадження. Суд не повинен тлумачити положення ст.ст. 16, 108, 165 КАС України у такий спосіб, щоб створювати штучні перешкоди для доступу до правосуддя в адміністративній справі. Судом жодним чином не обґрунтовано значимість сплати позивачем судового збору при доході у 27,90 грн. під час вирішення питання про відкриття провадження.

Судом жодним чином не обґрунтована відмова про звільнення від сплати судового збору і значимість довідки №8902 від 22.09.17р., відомостей №383 від 06.02.17р. при вирішенні питання про відкриття провадження.

Зазначає, що його тяжкий майновий стан підтверджується відомостями №383 від 06.02.17р., №8902 від 22.09.17р., №11264 від 02.11.17р. Управління праці та соціального захисту населення Тернівського району м. Кривий Ріг, де вказана щомісячна державно-соціальна допомога малозабезпеченій сім'ї позивача і сума заробітку, з якої сплачено єдиний внесок.

Звільнення від сплати судового збору - цe обов'язок суду відповідно до державних соціальних гарантій, норм Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ч.1 ст.11 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року N 6-рп/2007.

Місячний дохід позивача закріплений у постанові Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 р. № 428 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 р. № 558», тому не підлягає додатково визнанню, в тому числі й судовим рішенням і саме це є об'єктивно непереборні обставини неможливості сплати позивачем судового збору. Суд цей факт вважає неналежним доказом тяжкого майнового стану, знаючи, що зазначена компенсація призначається згідно законодавства за умови, що позивач не буде зареєстрований у центрі зайнятості і не буде працевлаштованим. Саме це свідчить про відсутність іншого доходу, заробітку.

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Представники сторін по справі, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Ухвала Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 23 жовтня 2017 року суд першої в частині висновку про відмову у задоволенні клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору мотивована тим, що долучена позивачем довідка про те, що він отримує компенсацію по догляду за інвалідом 1 групи, не свідчить про скрутний матеріальний стан заявника, оскільки вона не підтверджує, що ОСОБА_1 не отримує іншого доходу з інших джерел.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову позивачу у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору з наступних підстав.

В адміністративному позові в обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору позивач посилається на те, що:

- про тяжкий майновий стан свідчать відомості ДФС №383 від 06.02.17р., довідка №8902 від 22.09.2017р. Управління праці та соціального захисту населення Тернівського району м. Кривий Ріг;

- звільнення від сплати судового збору - це обов'язок суду відповідно до державних соціальних гарантій, норм Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ч. 1 ст. 11 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року N 6-рп/2007;

- місячний дохід закріплений у постанові Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 р. № 428 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 р. № 558", тому не підлягає додатковому визнанню, в тому числі й судовим рішенням, і саме це є об'єктивно непереборні обставини неможливості сплати судового збору. Призначена позивачу компенсація призначається згідно законодавства за умови, що позивач не буде зареєстрований у центрі зайнятості і не буде працевлаштованим, що, на думку позивача, свідчить про відсутність іншого доходу.

Проте, Закон України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", Міжнародний пакт про громадянські та політичні права, ч.1 ст.11 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, Рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року N 6-рп/2007, на які посилається позивач, не містять положень щодо звільнення від сплати судового збору за подання адміністративного позову.

Питання щодо зменшення, відстрочення, розстрочення чи звільнення сплати судового врегульовано положеннями ст.88 КАС України та ст.8 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ч.1 ст.88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Аналогічні положення передбачені ст.8 Закону України "Про судовий збір", відповідно до якої враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З наведеного вбачається, що суду надано право, а не покладено обов'язок зменшити, відстрочити, розстрочити чи звільнити від сплати судового збору. Єдиною підставою для вчинення зазначених дій є майновий стан заявника. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або ускладнення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу.

Аналіз правового врегулювання питання звільнення від сплати судового збору дає підстави зробити висновок про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

До позову від 19.10.2017 року позивач долучив довідку Тернівського УПСЗН м. Кривий Ріг №8902 від 22.09.2017р., відповідно до якої позивач отримує щомісячну компенсацію по догляду за інвалідом 1-ї групи, зокрема в сумі 27,90 грн. за вересень 2017 року.

Відповідно до пп.6 п.4 "Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги", затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 р. N558, компенсація не призначається фізичним особам, які надають соціальні послуги громадянам похилого віку, інвалідам, хворим, які за висновком лікарсько-консультаційної комісії потребують постійного стороннього догляду і не здатні до самообслуговування та перебувають у трудових відносинах, у тому числі на умовах неповного робочого дня (крім роботи вдома).

Отже, компенсація виплачується також особам, які виконують роботу вдома на умовах неповного робочого дня, що не виключає можливість отримання позивачем доходу поряд з отриманням компенсації.

До позову позивач також долучав копію відомостей з інформаційного фонду ДФС №383/10/04-83-08-24 від 06.02.2017р., відповідно до яких дохід позивача за період з 01.01.2016 року по 30.09.2016 року складав 48,48 грн. за кожний квартал, тобто така інформація не охоплює період 2017 року.

Стосовно доводів позивача про витребування доказів стосовно майнового стану позивача колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Отже, відомості щодо майнового стану особи, яка звертається до суду з позовом або апеляційною скаргою, та наявності в неї підстав для звільнення від сплати судового збору не є доказами в розумінні ч.1 ст.69 КАС України, а тому обов'язок підтвердження таких підстав покладається на позивача.

Таким чином, долучені позивачем до позову докази на час їх подання до суду та наведені доводи однозначно не свідчили про його майновий стан, який перешкоджав виконанню вимог ст.106 КАС України в частині надання доказів сплати судового збору.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст.195, 196, 199, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 23 жовтня 2017 року у справі №215/4682/17 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку, визначеному ст.212 КАС України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: В.Є. Чередниченко