Справа № 450/249/17
Суддя: Кукса Д. А.
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 450/249/17 Провадження № 2-а/450/55/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі

головуючого судді Кукса Д.А.

при секретарі Бідник І.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Пустомити справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 взводу № 2 Батальйону № 1 УПП у м. Львові ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2, ОСОБА_3 патрульної поліції у м.Львові про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 27.01.2017 року звернулася в суд з адміністративним позовом до відповідачів в якому просить поновити строк для звернення до суду з вказаним позовом, визнати дії лейтинанта поліції ОСОБА_2 щодо складання постанови серії АР № 346371 від 19 грудня 2016 р. про накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень за порушення ст. 122 ч.І КупАП незаконними; визнати постанову серії АР № 346371 від 19 грудня 2016 р. про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування своїх вимог позивачка покликається на те, що 19 грудня 2016 р. керуючи автомобілем НОМЕР_1 була зупинена інспектором роти №1 взводу №2 батальйону №1 УПП у м.Львові ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2. Лейтенант поліції звинуватила її в тому, що вона на вул. Під Дубом,8 у м. Львові не виконала вимогу дорожнього знаку 4.1. «Рух прямо», чим порушила п. 1 ст.122 КУпАП. Разом з тим, після висловлення звинувачень, поліцейський ОСОБА_2. пішла до свого патрульного автомобілю, де винесла постанову серії АР № 346371 від 19 грудня 2016р. про адміністративне правопорушення мене було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на мене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень за порушення, передбачене ч.І ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Своїми діями, поліцейський ОСОБА_2 грубо порушила вимоги ст.ст.278,279 КУпАП.

Дану постанову вважає незаконною та такою, що винесені з порушенням норм матеріального та процесуального права, та без належних на те правових підстав, так як в її діях відсутній склад адміністративних правопорушень.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала та пояснила, що під час руху на вул. Під Дубом у м. Львові немає розмітки дорожнього покриття, а також дорожній знак встановлений не на початку вулиці, а приблизно по середині, що являється порушенням. Оскільки вона рухалась в колоні автомобілів, та дорожній знак їй був обмежений в оглядовості, адже переді нею рухалась великогабаритна автівка, а дорожній знак знаходився праворуч та не на початку вулиці, а чомусь по середині вулиці з правої сторони. Знак 4.1 застосовується для заборони розворотів в розривах розділювальної смуги на ділянках доріг між перехрестями. При цьому знак встановлюється тільки на розділовій смузі. Застосування знаків 4.1 - 4.4 та порядок руху. У разі необхідності знак 4.1 може застосовуватися для дублювання ліній розмітки 1.1 і 1.3, призначених для розділення зустрічних потоків транспортних засобів. При цьому знак 4.1 встановлюється безпосередньо на початку ділянки дороги. Дія знака в даному випадку також поширюється до найближчого перехрестя.

Знак не забороняє поворот праворуч у двори та інші примикають території, розташовані праворуч від дороги, території підприємств (для таких цілей можуть використовуватися відповідні заборонні знаки), але забороняє повороти наліво, зокрема для заїзду у дворн, а також розворот.

Жодних доказів того, що вона порушив правила дорожнього руху лейтенант поліції не надала.

Відповідач інспектор роти №1 взводу № 2 Батальйону № 1 УПП у м. львові ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2, не зявилась, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про час та місце слухання справи була належним чином повідомлена.

Представник відповідача ОСОБА_3 патрульної поліції Департаменту патрульної поліції м.Львів в судове засідання не з"явився, однак від нього надійшло заперечення на адміністративний позов, в якому просить відмовити в задоволенні адміністративного позову та розглянути справу без їх участі. Свої заперечення мотивує тим, що оскаржувана постанова винесена відповідно до ст. ст. 222, 283, 284 КУпАП, з урахуванням встановлених всіх обставин справи про адміністративне правопорушення, а тому є законню і обгрунтованою.

Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову виходячи із наступного.

Суд, відповідно до ст.128 КАС України проводить розгляд справи у відсутності відповідачів, на підставі наявних в матеріалах справи документів та доказів, проти чого позивач не заперечував.

При цьому, суд виходить виключно з вимог ч.2 ст.71 КАС України, згідно якої, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень обов"язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що позивач 28.12.2016 року звернулась в Галицький районний суд з зазначеним позовом, який ухвалою суду від 10.01.2017 повернуто позивачу у звязку з непідсудністю цьому суду, про що позивачці стало відомо 24.01.2017 р, що стверджується представленими суду доказами, а тому строк на звернення до суду з адміністративним позовом за захистом своїх прав позивачкою не пропущено.

Згідно з ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог ч.1 ст.6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб"єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною 1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб"єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв"язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, 19 грудня 2016 р. ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1 на вул. Під Дубом,8 у м. Львові не виконала вимогу дорожнього знаку 4.1. «Рух прямо», чим порушила п. 1 ст.122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

У відповідності до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Дане положення закріплено в ст. 62 Конституції України.

Статтею 69 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пленум Верховного Суду України в пункті 24 Постанови від 23.12.2005 р. №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" роз"яснив, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283 і 284 КУпАП. У постанові зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Оскаржувана постанова не відповідає згаданим вище вимогам.

З врахуванням зазначеного суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова не містить належних доказів на підтвердження обставин, викладених у ній та необхідних для прийняття рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності в порядку, визначеному ст.278-280 КУпАП.

Із даної постанови вбачається, що даний висновок інспектора поліції ґрунтується лише на його внутрішньому переконанні, і не стверджений будь-якими доказами. Інспектором при винесенні оскаржуваної постанови, не взято до уваги пояснення особи, що притягалася до адміністративної відповідальності, у яких вона своєї вини не визнала.

Всупереч вимог ст.71 КАС України, у представлених суду запереченнях відповідачем жодних доказів правомірності винесення оскаржуваної постанови представлено не було.

З метою забезпечення гарантії прав, свобод і інтересів особи і громадянина, виходячи із наданих ч.3 ст.162 КАС України суду повноважень при прийнятті постанови та враховуючи положення ст.293 КУпАП, суд прийшов до переконання, що задоволення позовних вимог в повному обсязі буде найбільш доцільним способом захисту порушеного права позивача, оскільки відповідачем не надано суду достатньо доказів, які б вказували на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП.

Керуючись ст.12, 14, 18, 71, 159, 160, 167 КАС України, ст.ст. 122, 247,254-258 287, 288 КУпАП суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дії інспектора роти №1 взводу № 2 Батальйону № 1 УПП у м. Львові ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 протиправними та скасувати винесену нею постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 346371 від 19.12.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КпАП України.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КпАП України закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського адміністративного апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області.

СуддяОСОБА_4