Справа № 2а-8044/09/1370
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2017-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2017 року справа № 2а-8044/09/1370

16год 44хв зал судових засідань № 6

Львівський окружний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Гулика А.Г.,

судді Брильовського Р.М.,

судді Сакалоша В.М.,

секретар судового засідання Жовковська Ю.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, управління Міністерства внутрішніх справ України на залізничному транспорті про визнання протиправними дій, стягнення грошової компенсації,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України (далі МВС України), в якому з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог від 12.04.2010, від 14.05.2010 просить суд визнати неправомірними дії в частині невиплати грошових компенсацій за частину невикористаної відпустки у 2007 році та невикористаних відпусток у 2008-2009 роках, грошового забезпечення за час знаходження на лікуванні у 2008 році та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань і допомоги на оздоровлення при щорічній основній відпустці у 2009 році та стягнення з Міністерства внутрішніх справ України на його користь грошової компенсації за частину невикористаних відпусток, а саме: у 2007 році в сумі 954,60грн.; у 2008 році в сумі 8591,40грн.; у 2009 році в сумі 8591,4грн.; суму матеріальної грошової допомоги для вирішення соціально-побутових питань і допомогу на оздоровлення в розмірі 5727,60 грн. та грошове забезпечення за час знаходження на лікуванні у 2008 році в сумі 4528,08 грн.

Ухвалою від 08.12.2009 суд відкрив провадження у справі.

Ухвалою від 28.12.2009 суд залучив до участі у справі співвідповідача управління МВС України на залізничному транспорті.

08.02.2010 суд постановив ухвалу про закінчення підготовчого провадження і призначення справи до судового розгляду.

Ухвалою від 18.06.2010 суд витребував додаткові докази у справі.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 13.12.2010, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2012, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до МВС України, управління МВС України на залізничному транспорті про визнання протиправними дій, стягнення грошової компенсації.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20.06.2017 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, скасовано постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13.12.2010 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2012 в частині визнання протиправними дій та стягнення грошової компенсації за невикористану відпустку у 2009 році і грошової допомоги для вирішення соціально-побутових питань і допомоги на оздоровлення. В решті постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13.12.2010 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2012 залишено без змін. Вищий адміністративний суд України вказав на те, що суди не зясували питання виплати позивачу компенсації за невикористану відпустку у 2009 році і грошової допомоги для вирішення соціально-побутових питань і допомоги на оздоровлення та періоду, за який вона підлягає виплаті.

Ухвалою від 14.07.2017 суддя Гулик А.Г. прийняв справу до провадження.

Ухвалою від 15.11.2017 суд відмовив в задоволенні заяви позивача про відвід суддів.

02.08.2017, 19.09.2017 позивач подав до суду заяви про збільшення позовних вимог та про зміну позовних вимог, в якій просив суд: визнати протиправними дії відповідачів в частині невиплати грошової компенсації за ненадану відпустку у 2009 році році звільнення з органів внутрішніх справ, невиплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань при щорічній основній відпустці у 2009 році, невиплати матеріальної допомоги для оздоровлення при щорічній основній відпустці у 2009 році, видання наказу МВС України №773о/с від 26.07.2009, видання наказу управління МВС України на залізничному транспорті №3 л/к від 26.07.2017; стягнути з управління МВС України на залізничному транспорті на користь позивача грошову компенсацію за ненадану відпустку у 2009 році році звільнення з органів внутрішніх справ в сумі 14569,50грн., матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань при щорічній основній відпустці у 2009 році в сумі 1939грн., матеріальну допомогу для оздоровлення при щорічній основній відпустці у 2009 році в сумі 1939грн.; визнати протиправними і скасувати наказ МВС України №773о/с від 26.07.2009 та наказ управління МВС України на залізничному транспорті №3 л/к від 26.07.2017; стягнути з відповідачів компенсацію втрати частини доходів, у звязку з порушенням термінів їх виплати.

01.12.2017 позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог та про зміну позовних вимог, в якій позивач просив суд: визнати протиправними дії відповідачів в частині невиплати грошової компенсації за ненадану відпустку У 2007-2009 роках, невиплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань при щорічній основній відпустці у 2008 - 2009 роках, невиплати матеріальної допомоги для оздоровлення при щорічній основній відпустці у 2009 році, видання наказу МВС України №773о/с від 26.07.2009, видання наказу управління МВС України на залізничному транспорті №3 л/к від 26.07.2017; стягнути з управління МВС України на залізничному транспорті на користь позивача грошову компенсацію за ненадану відпустку у 2008 році та 5 днів невикористаної відпустки у 2007 році в сумі 16188,34грн., грошову компенсацію за ненадану відпустку у 2009 році році звільнення з органів внутрішніх справ в сумі 14569,50грн., матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань при щорічній основній відпустці у 2008 році в сумі 1939грн., у 2009 році в сумі 1939грн., матеріальну допомогу для оздоровлення при щорічній основній відпустці у 2009 році в сумі 1939грн.; визнати протиправними і скасувати наказ МВС України №773о/с від 26.07.2009 та наказ управління МВС України на залізничному транспорті №3 л/к від 26.07.2017; стягнути з відповідачів компенсацію втрати частини доходів, у звязку з порушенням термінів їх виплати.

06.12.2017 суд ухвалою відмовив у прийнятті заяв позивача від 02.08.2017, 19.09.2017, 01.12.2017 про збільшення та зміну позовних вимог.

Позовні вимоги в частині визнання протиправними дій та стягнення грошової компенсації за 2009 рік обґрунтовані тим, що при звільненні з органів внутрішніх справ позивачу протиправно не виплатили грошову компенсацію за ненадану відпустку у 2009 році році звільнення з органів внутрішніх справ, невиплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань при щорічній основній відпустці у 2009 році, матеріальну допомогу для оздоровлення при щорічній основній відпустці у 2009 році. Крім того, позивач зазначає, що відповідач не мав підстав для прийняття наказів на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2010 у справі №2а-299/2008, оскільки поворот виконання судового рішення належить до повноважень суду, а не до компетенції органів внутрішніх справ. Також позивач вважає, що в нього виникло право на компенсацію відповідачами втрати частини доходів, у звязку з порушенням термінів їх виплати.

Відповідач МВС України подав до суду заперечення на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Заперечення обґрунтовані тим, що позивач припинив публічну службу 07.03.2008, що підтверджується постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2010 у справі №73638/09/9104, якою скасовано постанову Яворівського районного суду Львівської області від 01.10.20082 справі №2а-299/2008 та відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 про поновлення ОСОБА_1 на службі в органах внутрішніх справ. Тому, на думку відповідача, будь-які вимоги (в тому числі грошові), які випливають з відносин публічної служби та, які не охоплюються терміном публічної служби (тобто після 07.03.2008) є безпідставними.

Відповідач управління МВС України на залізничному транспорті заяву про визнання позову чи заперечення на позовну заяву до суду не надав.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позовній заяві та письмових поясненнях. Просив суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача МВС України в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав, наведених в письмовому запереченні. Просив суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Представник відповідача управління МВС України на залізничному транспорті явку представника в судове засідання не забезпечив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце його проведення. Клопотань про розгляд справи без його участі до суду не надходило.

Суд встановив, що наказом Управління МВС України на залізничному транспорті від 27.08.2005 № 1 о/с позивача з 18.06.2005 призначено на посаду начальника відділу по обслуговуванню Львівської залізниці Управління по боротьбі з організованою злочинністю Управління МВС України на залізничному транспорті.

Згідно з наказом Управління МВС України на залізничному транспорті від 29.10.2007 №172 о/с позивача звільнено із зазначеної посади та зараховано у розпорядження Управління МВС України на залізничному транспорті.

Наказом від 07.03.2008 №442 о/с полковника міліції ОСОБА_1, який перебував в розпорядженні УМВС на залізничному транспорті за посадою начальника відділу з обслуговування Львівської залізниці управління по боротьбі з організованою злочинністю УМВС на транспорті, звільнено з органів внутрішніх справ у відставку за п. 65 "а" (за віком) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

На підставі вказаного наказу, видано наказ УМВС на залізничному транспорті від 13.03.2008 № 31 о/с аналогічного змісту.

В подальшому, наказом МВС України від 19.05.2008 № 872 о/с внесено зміни до наказу МВС від 07.03.2008 № 442 о/с та пункт про звільнення ОСОБА_1 викладено в наступній редакції "полковника міліції ОСОБА_1 (Н 586218), начальника відділу з обслуговування Львівської залізниці управління по боротьбі з організованою злочинністю Управління МВС на транспорті".

Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 01.10.2008 у справі №2а-299/2008 за позовом ОСОБА_1 до МВС України про визнання протиправним та скасування наказу МВС України № 442 о/с від 07.03.2008 року із змінами і доповненнями в частині звільнення з органів внутрішніх справ України, поновлення на службі в органах внутрішніх справ України та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, позовні вимоги задоволено повністю.

Так, вказаним рішенням визнано протиправним та скасовано наказ МВС України від 07.03.2008 № 442 о/с зі змінами, внесеними наказом МВС України від 19.05.2008 № 872 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ. Позивача поновлено на службі в органах внутрішніх справ України на посаді начальника відділу по обслуговуванню Львівської залізниці Управління по боротьбі з організованою злочинністю Управління МВС України на залізничному транспорті. Вирішено стягнути з МВС України в користь позивача 39711 грн. 36 коп. заробітку за час вимушеного прогулу. Постанову суду в частині поновлення позивача на службі в органах внутрішніх справ України на посаді начальника відділу по обслуговуванню Львівської залізниці Управління по боротьбі з організованою злочинністю Управління МВС України на залізничному транспорті та стягнення грошового забезпечення в межах суми платежу за один місяць було допущено до негайного виконання.

На виконання постанови Яворівського районного суду Львівської області від 01.10.2008 у справі № 2а-299/2008, в частині, яка підлягала негайному виконанню, МВС України прийнято наказ від 23.12.2008 № 1957 о/с "По особовому складу", яким скасовано пункт наказу МВС України від 07.03.2008 № 442 о/с зі змінами, внесеними наказом МВС України від 19.05.2008 № 872 о/с, в частині звільнення полковника міліції ОСОБА_1 (Н-586218) з органів внутрішніх справ України. Вирішено поновити полковника міліції ОСОБА_1 на службі в органах внутрішніх справ на посаді начальника відділу з обслуговування Львівської залізниці управління по боротьбі з організованою злочинністю Управління МВС України на залізничному транспорті.

Наказом №10 о/с від 09.02.2009 позивачу виплачено матеріальну допомогу у звязку з перебуванням у черговій відпустці за 2008 рік тривалістю 45 днів та продовжено відпустку за 2007 рік на 5 діб. Підставою для цього слугували рапорт позивача від 19.01.2009, листок непрацездатності та висновок службової перевірки.

В подальшому, на підставі рапорту ОСОБА_1 від 07.04.2009 та подання Управління МВС України на залізничному транспорті, МВС України винесено наказ від 29.05.2009 за № 1153 о/с, яким позивача звільнено з органів внутрішніх справ у відставку (із зняттям з військового обліку) за п. 65 "а" (за віком) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України з посади начальника відділу по обслуговуванню Львівської залізниці Управління по боротьбі з організованою злочинністю Управління МВС України на залізничному транспорті.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2010 у справі №73638/09/9104 скасовано постанову Яворівського районного суду Львівської області від 01.10.2008 у справі №2а-299/2008 та відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 про поновлення ОСОБА_1 на службі в органах внутрішніх справ.

Наказом МВС України від 26.07.2017 №733 о/с на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2010 №2а-299/2008 скасовано наказ МВС України №1957 о/с від 23.12.2008 про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу з обслуговування Львівської залізниці управління по боротьбі з організованою злочинністю управління МВС України на залізничному транспорті, наказ МВС України №1153 о/с від 29.05.2009 про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу з обслуговування Львівської залізниці управління по боротьбі з організованою злочинністю управління МВС України на залізничному транспорті та органів внутрішніх справ у відставку за віком.

Наказом управління МВС України залізничному транспорті №3 л/к від 26.07.2017 скасовано наказ управління МВС України залізничному транспорті №188 о/с від 26.12.2008 про поновлення ОСОБА_1 на посаді та встановлення йому грошового забезпечення, №4 о/с від 20.01.2009 про внесення змін у наказ управління МВС України залізничному транспорті №188 від 26.12.2008.

Спір між сторонами виник щодо виплати позивачу грошової компенсації за 2009 рік.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Статтею 45 Конституції України встановлено, що кожен, хто працює, має право на відпочинок. Зокрема це право забезпечується наданням оплачуваної щорічної відпустки.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України Про міліцію (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 №114 затверджено Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (далі Положення №114).

Розділом VI Положення №114 встановлено порядок надання відпусток рядовому і начальницькому складу органів внутрішніх справ.

Пунктом 49 Положення №114 встановлено, що особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ надаються відпустки: а) чергові; б) короткострокові; в) через хворобу; г) канікулярні; д) у зв'язку із закінченням навчальних закладів системи Міністерства внутрішніх справ СРСР і Міністерства внутрішніх справ УРСР; є) додаткові та соціальні (по вагітності, родах і догляду за дитиною), творчі, у зв'язку з навчанням.

Відповідно до пункту 52 Положення №114 чергова відпустка має бути надана протягом календарного року кожній особі рядового або начальницького складу. В особливих випадках з дозволу прямого начальника невикористана чергова відпустка за минулий рік може бути надана в I кварталі наступного року.

Особам рядового і начальницького складу, які захворіли під час чергової відпустки, вона після одужання продовжується на число невикористаних днів. Продовження відпустки здійснюється начальником, який надав її, на підставі відповідного документа, засвідченого лікарем і начальником (головним лікарем) лікувального закладу.

Згідно з абзацом 2 пункту 56 Положення №114 особам рядового і начальницького складу (крім осіб, указаних в абзаці першому цього пункту), які звільняються з органів внутрішніх справ, за невикористану в році звільнення відпустку виплачується грошова компенсація відповідно до законодавства.

Відповідно до наказу управління МВС України на залізничному транспорті №10 о/с від 09.02.2009 та листа МВС України №15/2-Л-1241, 1291 від 18.08.2009 позивачу надано відпустку за 2008 рік терміном 45 днів, продовжено відпустку за 2007 рік у звязку із хворобою під час перебування у відпустці, нараховано та виплачено матеріальну допомогу.

Наказом МВС України від 31.12.2007 № 499, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 за № 205/14896, Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (далі Інструкція №499).

За змістом пункту 2.16 Інструкції №499 матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань надається особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, як правило, при вибутті в чергову відпустку або за мотивованим рапортом особи; допомога для оздоровлення надається в разі вибуття в чергову відпустку. Указані виплати здійснюються на підставі наказу про особовий склад, за яким особа вибуває в чергову відпустку.

Відповідно до пункту 56 Положення №114 особам середнього, старшого і вищого начальницького складу, звільненим із органів внутрішніх справ за віком, через хворобу, обмежений стан здоров'я чи скорочення штатів, у році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої визначається відповідно до пункту 51 вказаного Положення. Особам рядового і начальницького складу (крім осіб, указаних в абзаці першому цього пункту), які звільняються з органів внутрішніх справ, за невикористану в році звільнення відпустку виплачується грошова компенсація відповідно до законодавства.

З аналізу вказаної норми вбачається, що особи середнього начальницького складу органів внутрішніх справ, у випадку звільнення із органів внутрішніх справ за віком, як такі, що не підпадали під дію абзацу першого пункту 56 мають право на грошову компенсацію за невикористану у році звільнення відпустку. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 14.10.2014.

Наказом МВС України від 07.03.2008 №442о/с ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ у відставку за віком.

Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 01.10.2008 визнано протиправним і скасовано наказ МВС України від 07.03.2008 №442о/с про звільнення звільнено ОСОБА_3 з органів внутрішніх справ у відставку за віком та поновлено його на посаді.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2010 у справі №73638/09/9104 скасовано постанову Яворівського районного суду Львівської області від 01.10.20082 справі №2а-299/2008 та відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 про поновлення ОСОБА_1 на службі в органах внутрішніх справ. Вказана постанова набрала законної сили.

На виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2010 у справі № 73638/09/9104, МВС України приведено у відповідність усі правові акти індивідуальної дії щодо ОСОБА_1

Так, наказом МВС № 733 о/с від 26.07.2017 скасовано наказ МВС від 23.12.2008 №1957 о/с, яким скасовано пункт наказу МВС від 07.03.2008 № 442 о/с (зі змінами, внесеними наказом МВС від 19.05.2008 № 872 о/с) в частині звільнення ОСОБА_1 (Н-586218) з органів внутрішніх справ та яким поновлено його в органах внутрішніх справ на посаді начальника відділу з обслуговування Львівської залізниці управління по боротьбі з організованою злочинністю Управління МВС України на залізничному транспорті, а також скасовано наказ МВС від 29.05.2009 № 1153 о/с у частині звільнення позивача відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ з органів внутрішніх справ у відставку (із зняттям з військового обліку) за п. 65 "а" (за віком) полковника міліції ОСОБА_1 (Н-586218), начальника відділу по обслуговуванню Львівської залізниці Управління по боротьбі з організованою злочинністю Управління МВС України на залізничному транспорті.

Крім того, на виконання вказаної постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2010 у справі № 73638/09/9104 та у зв'язку із скасуванням наказом МВС від 26.07.2017 № 733 о/с наказу МВС від 23.12.2008 № 1957 о/с, яким скасовано пункт наказу МВС від 07.03.2008 № 422 о/с (зі змінами, внесеними наказом МВС від 19.05.2008 № 872 о/с) у частині звільнення ОСОБА_1 (Н-586218) з органів внутрішніх справ та яким поновлено його в органах внутрішніх справ на посаді начальника відділу з обслуговування Львівської залізниці управління по боротьбі з організованою злочинністю Управління МВС України на залізничному транспорті, скасовано наказ Управління МВС на залізничному транспорті від 26.12.2008 № 188 о/с (зі змінами, внесеними наказом Управління МВС України на залізничному транспорті від 20.01.2009 № 4 о/с), яким скасовано пункт наказу Управління МВС України на залізничному транспорті від 13.03.2008 № 31 о/с у частині звільнення полковника міліції ОСОБА_1 від 13.03.2008 № 31 о/с у частині звільнення полковника міліції ОСОБА_1 (Н-586218) з органів внутрішніх справ та яким його поновлено в органах внутрішніх справ на посаді начальника відділу з обслуговування Львівської залізниці управління по боротьбі з організованою злочинністю Управління МВС України на залізничному транспорті.

Відповідно до ч.1 ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) (далі КАС України) постанова суду, яка набрала законної сили, є обовязковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Суд встановив, що останнім днем перебування позивача на службі в органах внутрішніх справ є 07.03.2008. Вказана обставина встановлена постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2010 у справі №73638/09/9104, яка набрала законної сили, а тому, відповідно до ч.4 ст.78 КАС України, не доказується.

З огляду на те, що днем звільнення позивача є 07.03.2008, то суд вважає, що у відповідачі правомірно відмовили ОСОБА_1 у виплаті грошової компенсації за ненадану відпустку у 2009 році, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань при щорічній основній відпустці у 2009 році, матеріальної допомоги для оздоровлення при щорічній основній відпустці у 2009 році. Підстави для стягнення вказаних сум коштів на користь позивача відсутні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, управління Міністерства внутрішніх справ України на залізничному транспорті про визнання протиправними дій, стягнення грошової компенсації є безпідставними, а тому, в задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до вимог ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права в Україні.

У справі "Пономарьов проти України", а саме в п. 40 рішення від 03.04.2008 Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду.

Згідно з вимогами ст.78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

З огляду на відмову в задоволенні позову повністю, суд не вбачає підстав для покладення на відповідача обовязку подати звіт про виконання судового рішення відповідно до ст.382 КАС України.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 73-76, 242, 244, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, до Міністерства внутрішніх справ України місцезнаходження: вул. Академіка Богомольця, 10, м. Київ, 01024, управління Міністерства внутрішніх справ України на залізничному транспорті, місцезнаходження: вул. Бориспільська, 19, м. Київ, 02093 про визнання протиправними дій, стягнення грошової компенсації відмовити повністю.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складене і підписане 21.12.2017.

Головуючий суддя А.Г. Гулик

Суддя Р.М.Брильовський

Суддя В.М.Сакалош