Справа № 679/1386/17
Суддя: Стасюк Р. М.
Дата ухвалення: 2017-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/679/214/2017
Справа № 679/1386/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2017 року Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі: головуючого судді Стасюка Р.М., при секретарі Федорчук Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №1 Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним вище позовом, в якому просить скасувати постанову поліцейського СРПП №1 Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП у Хмельницькій області сержанта поліції ОСОБА_2 в справі про адміністративного правопорушення серія БР №594806 від 02.10.2017 року.

В обґрунтування позову позивачка зазначила, що вказаною постановою її притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 02.10.2017 року о 19 год. 25 хв. поблизу м.Нетішин по а/д Р-05, вона керувала автомобілем без ввімкненого світла фар.

В подальшому інспектором патрульної поліції Нетішинського відділення поліції ОСОБА_2 на думку позивачки, незаконно та в порушення ст.283 КУпАП, без виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи, винесено оскаржувану нею постанову на місці зупинки транспортного засобу. Позивачка вважає, що справа про адміністративне правопорушення відносно неї мала б розглядатися за місцем вчинення адміністративного правопорушення, тобто за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, а саме за місцезнаходженням Нетішинського відділення поліції за адресою: м.Нетішин, вул.Енергетиків, 4. Також позивачка зазначила, що порушуючи процедуру винесення оскаржуваної постанови та її розгляду, відповідачем не надано їй можливості у повному обсязі скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП.

Позивачка в судове засідання подала клопотання в якому просила розгляд справи проводити у її відсутності.

Представник позивачки ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини зазначені в адміністративному позові. Крім того зазначив, що під час керування ОСОБА_1 транспортним засобом ближнє світло фар було ввімкнено, будь-яких доказів, які б свідчили про протилежне, відповідачем не надано.

Відповідач позовні вимоги не визнав та пояснив, що відповідно до вимог ПДР України, з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу ближнє світло фар. Позивачка порушила вимоги п.9.8 ПДР України в звязку з чим відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що постановою в справі про адміністративне правопорушення, винесеною поліцейським СРПП №1 Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_2 серії БР №594806 від 02.10.2017 року до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що остання 02.10.2017 року о 19 год. 25 хв. на автодорозі Р-05 поблизу м.Нетішин керувала транспортним засобом «Mercedes-Benz», державний номерний знак «ВК 3375 ВЕ», без ввімкненого ближнього світла фар, чим порушила п.9.8 ПДР України.

Як вбачається з пояснень представника позивачки в судовому засіданні ОСОБА_1 категорично заперечує факт вчинення нею зазначеного вище правопорушення, вказуючи на відсутність належних доказів в підтвердження її вини.

Зі змісту ст. 258 КУпАП вбачається, що протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, в тому числі, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У цих випадках, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

З системного аналізу вказаних норм видно, що протокол не складається у випадку вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 розділу ІІІ Інструкцї з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною другою статті 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа), яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, на яке також послався позивач у своєму позові, дано офіційне тлумачення положенню ч.1КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення». У аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Проте, з 08 серпня 2015 року (тобто після ухвалення Конституційним Судом України вказаного вище Рішення) набрав чинності ОСОБА_4 України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» № 596-VІІІ від 14.07.2015 року, яким внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цими змінами законодавець наділив органи Національної поліції правом розглядати справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв (ст.222 КУпАП). Справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень (ст.276 КУпАП). Наведеним вище Законом України №596-VІІІ від 14.07.2015 року внесені зміни і до КУпАП, в якій визначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Так, законодавець звільнив Національну поліцію від обов'язку по складанню протоколу у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до її компетенції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. При цьому, уповноважені органи (посадові особи) отримали право на місці вчинення правопорушення виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Слід також зазначити, що Законом №596-УІІІ від 14.07.2015 року законодавець відніс розгляд справ про скоєння правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху до скороченого провадження.

Аналізуючи наведені вище норми у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що працівники органів і підрозділів Національної поліції з 08 серпня 2015 року наділені Законом № 596-VІІІ від 14.07.2015 року правом розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, у тому числі, на місці вчинення правопорушення. ОСОБА_4 не визнаний неконституційним, а відтак, є обов'язковим до виконання, як нормативно-правовий акт вищої юридичної сили.

Таким чином доводи позивачки та її представника про незаконність винесення постанови безпосередньо на місці вчинення правопорушення, є безпідставними.

Разом з тим, згідно статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідачем не з'ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, не подано до суду доказів, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача, які б дозволили вказати на достовірність, того що позивачем дійсно скоєне зазначене правопорушення, а тому спростувати пояснення позивача немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія.

Наявна у справі постанова не дає підстав для висновку про скоєння позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Тому суд зазначає, що відповідач як суб'єкт владних повноважень, використовуючи свої повноваження, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростували свідчення позивача, однак такі докази в матеріалах справи відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, оскільки позивачка заперечує скоєння правопорушення, а доказів вини позивачки у правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.122 КУпАП відповідачем не надано, суд приходить до висновку про недоведеність наявності в діях позивачки складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 251, 280 КУпАП, ст.ст. 71, 86, 159, 160, 163, КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задоволити.

Скасувати постанову сержанта Нетішинського відділення поліції Славутського ВП Головного Управління національної поліції у Хмельницькій області ОСОБА_2 серії БР №594806 від 02.10.2017 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Нетішинський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Р.М. Стасюк