Справа № 826/9745/17
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

12 грудня 2017 року 11:30 справа №826/9745/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кузьменка В.А., суддів Арсірія Р.О., Огурцова О.П., за участю секретаря Яцюти М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "МЕТОС"
доМіністерства екології та природних ресурсів України
треті особи1. Міністерство юстиції України 2. Міністерство аграрної політики та продовольства України 3. Державне агентство лісових ресурсів України
провизнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕТОС" (далі по тексту - позивач, ТОВ "МЕТОС") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства екології та природних ресурсів України (далі по тексту - відповідач), в якому просить: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у погодженні проекту наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України "Про затвердження Лімітів використання мисливських тварин державного мисливського фонду у сезон полювання 2017/2018 років" з підстав викладених у листах Міністерства екології та природних ресурсів України від 19 травня 2017 року №5/4.1-15/4002, та від 05 серпня 2017 року №5/4.1-15/5513-17; 2) зобов'язати відповідача погодити проект наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України "Про затвердження Лімітів використання мисливських тварин державного мисливського фонду у сезон полювання 2017/2018 років" відповідно до вимог статті 16 Закону України "Про мисливське господарство та полювання".

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/9745/17, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 25 жовтня 2017 року представник позивача позовні вимоги підтримав; представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив, представники третіх осіб 1 та 2 просили суд вирішити справу відповідно до законодавства; представник третьої особи 3 підтримав позовні вимоги; на підставі частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з рішенням Київської обласної ради від 20 листопада 2003 року №132-10-XXIV ТОВ "МЕТОС" надано у користування мисливські угіддя для ведення мисливського господарства терміном на 25 років площею 21,7 тис. га.

На підставі вказаного рішення Київське обласне та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства укладено із позивачем 05 лютого 2013 року договір про умови мисливського господарства.

Згідно зі статутом ТОВ "МЕТОС" предметом діяльності товариства серед іншого є мисливство, розведення дичини, послуги з сприяння мисливству в комерційних цілях.

Позивач зазначає, що Міністерство екології та природних ресурсів України протиправно відмовляє у погодженні проекту наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України "Про затвердження Лімітів використання мисливських тварин державного мисливського фонду у сезон полювання 2017/2018 років" з підстав викладених у листах від 19 травня 2017 року №5/4.1-15/4002-17 та від 05 липня 2017 року №5/4.1-15/5513-17, оскільки законні підстави для непогодження такого проекту наказу згідно вимог Законів України "Про мисливське господарство та полювання", "Про тваринний світ" та Інструкції щодо застосування порядку встановлення лімітів використання диких тварин, віднесених до природних ресурсів загальнодержавного значення, відсутні.

Відповідач проти позову заперечив, оскільки висловлюючи зауваження до проекту наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України "Про затвердження Лімітів використання мисливських тварин державного мисливського фонду у сезон полювання 2017/2018 років", Міністерство екології та природних ресурсів України діяло у межах даних повноважень; зауваження до проекту наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України "Про затвердження Лімітів використання мисливських тварин державного мисливського фонду у сезон полювання 2017/2018 років" з огляду непогодження кількості лімітів на відстріл лося відповідно до експертного висновку Інституту зоології імені Шмальгаузена І.І. НАН України. Крім того відповідач зазначив, що 02 жовтня 2017 року новий проект наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України "Про затвердження Лімітів використання мисливських тварин державного мисливського фонду у сезон полювання 2017/2018 років" вже погоджено.

Третя особа 1 у письмовому поясненні зазначила про функції Міністерства юстиції України та просила вирішити спір відповідно чинного законодавства.

Третя особа 2 зазначила у письмовому поясненні, що відмова відповідача не ґрунтується на законі та просила прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Третя особа 3 у письмовому поясненні підтримала вимоги адміністративного позову та просила його задовольнити.

Окружний адміністративний суд міста Києва, вирішуючи спір по суті позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Правові, економічні та організаційні засади діяльності юридичних і фізичних осіб у галузі мисливського господарства та полювання, забезпечує рівні права усім користувачам мисливських угідь у взаємовідносинах з органами державної влади щодо ведення мисливського господарства, організації охорони, регулювання чисельності, використання та відтворення тваринного світу визначає Закон України "Про мисливське господарство та полювання".

Відповідно до частини першої статті 16 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" полювання на парнокопитних тварин, куницю лісову, бобра, ондатру, бабака, білку, віднесених до державного мисливського фонду, здійснюється відповідно до лімітів, які затверджуються на мисливський сезон центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, за поданням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства, на підставі пропозицій користувачів мисливських угідь, погоджених з обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями.

Згідно з положеннями статті 19 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" полювання може здійснюватися у такі строки:

на норця великого, качок (крім гоголя, черні білоокої, савки, огара, галагаза, гаги звичайної, лутка, крохалів, черні червонодзьобої, нерозня, креха середнього, каменярки, казарок білощокої та червоноволої), лиску, куликів (крім кулика-сороки, ходуличника, шилодзьобки, кроншнепів, чайки, лежня, дерихвоста, поручайника, крем'яшника, чорниша, перевізника, фіфі, зуйка морського, малого, великодзьобого, галстучника, пісочників, плавунців, баранця великого), голубів (крім голуба-синяка) - у серпні - грудні;

на гусок: сіру, білолобу велику, гуменника - у серпні - січні;

на куріпку сіру, фазана - у жовтні - грудні;

на перепела - у серпні - листопаді;

на самця козулі - з 1 травня по грудень включно;

на самців лані, оленів європейського і плямистого, лося, муфлона, кабана та його молодняк, здатний до самостійного існування, - у серпні - січні;

на самок лані, оленів європейського і плямистого, козулі, лося, муфлона, кабана та їх молодняк, здатний до самостійного існування, - у вересні - грудні;

на бабака - у червні - вересні;

на борсука - у жовтні - листопаді;

на білку, бобра, ондатру, куниць лісову та кам'яну, норку американську, тхора лісового, єнотовидного собаку, лисицю, вовка - з жовтня по лютий включно;

на кроля дикого та зайця-русака - з 1 листопада по січень включно.

Строки полювання (конкретна дата відкриття та закриття полювання на певний вид мисливських тварин, дні полювання протягом тижня) та порядок його здійснення, а також норма добування мисливських тварин визначаються користувачем мисливських угідь у межах строків, визначених цим Законом, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями та доводяться користувачами мисливських угідь до відома громадськості.

Таким чином, щоб розпочати сезон полювання на конкретний мисливський вид, віднесений до державного мисливського фонду, необхідно своєчасно погодити проекти лімітів відповідними центральними органами виконавчої влади та вчасно довести їх до користувачів мисливських угідь і мисливців до початку полювання на відповідний вид тварин.

Відповідно до пунктів 2.1-2.9 Інструкції щодо застосування порядку встановлення лімітів використання диких тварин, віднесених до природних ресурсів загальнодержавного значення, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 26 травня 1999 року №116 (далі по тексту - Інструкція), науково обґрунтовані ліміти спеціального використання диких тварин (надалі - ліміти) затверджуються Мінекобезпеки на кожний окремий вид тварин у цілому для Автономної Республіки Крим, областей, інших адміністративно-територіальних одиниць або окремих територій, мисливських господарств чи користувачів об'єктів тваринного світу.

Розробка проектів лімітів здійснюється на підставі первинних матеріалів обліку чисельності (визначення запасів) диких тварин, що надаються користувачами разом з висновками представників місцевих органів Мінекобезпеки та Держкомлісгоспу України, в яких обов'язково вказуються умови та порядок проведення обліку і за яким методом. При визначенні лімітів ураховуються: оптимальна чисельність мисливських тварин (з урахуванням їх статевого та вікового складу), при якій на певній території мисливського угіддя забезпечується їх нормальне існування без виснаження природних кормових ресурсів, загрози виникнення епізоотій, заподіяння значної шкоди лісовому, сільському та іншому господарству, а також без створення загрози життю та здоров'ю людини; дані аналізу лімітів за попередні роки; динаміка чисельності, біологічні та інші показники, що визначають відтворювальний потенціал конкретних популяцій тварин; епізоотичний стан мисливського господарства; матеріали мисливського впорядкування.

Наукове забезпечення робіт щодо розробки проектів лімітів, а також підготовку висновків про достовірність викладених у розроблених проектах лімітів даних здійснюють наукові установи або визначені Мінекобезпеки експерти з питань охорони і використання конкретних видів (груп видів) диких тварин.

Ліміти використання мисливських видів парнокопитих тварин, ведмедя, куниць лісової та кам'яної, норки американської, тхора лісового, бобра, нутрії вільної, ондатри, бабака і білки затверджуються на мисливський сезон Мінекобезпеки за поданням Держкомлісгоспу на підставі пропозицій користувачів мисливських угідь, погоджених з державним органом лісового господарства та органом екологічної безпеки Автономної Республіки Крим, області, м. Севастополя.

Проекти зазначених у пункті 2.4 цієї Інструкції лімітів розробляються користувачами мисливських угідь у розрізі окремих мисливських господарств або наданих у користування ділянок угідь і не пізніше як за 2,5 місяця до початку полювання подаються на розгляд і погодження державному органу лісового господарства Автономної Республіки Крим, області, м. Севастополя.

Зазначені в цьому пункті державні органи забезпечують перевірку достовірності наведених у проектах лімітів даних, розгляд і зведення цих даних у розрізі користувачів мисливських угідь (їх об'єднань) у цілому по Автономній Республіці Крим, області, м. Севастополю. Вищезазначені державні органи подають проекти лімітів у вигляді форми, що наведена в додатку 1, разом із первинними матеріалами обліку чисельності мисливських тварин, на розгляд і погодження державному органу екобезпеки Автономної Республіки Крим, області, м. Севастополя не пізніше як за 2 місяці до початку полювання.

Державний орган екобезпеки Автономної Республіки Крим, області, м. Севастополя протягом тижня розглядає, погоджує і повертає державному органу лісового господарства Автономної Республіки Крим, області, м. Севастополя проекти лімітів або готує мотивовану відмову в їх погодженні.

Погоджені проекти лімітів державний орган лісового господарства Автономної Республіки Крим, області, м. Севастополя надсилає на розгляд Держкомлісгоспу та Мінекобезпеки.

Держкомлісгосп протягом тижня перевіряє і зводить проекти лімітів у вигляді форми, що наведена в додатку 2, і разом з висновками та пропозиціями щодо їх затвердження подає на розгляд Мінекобезпеки.

Мінекобезпеки протягом місяця розглядає подані Держкомлісгоспом проекти лімітів використання мисливських тварин з урахуванням висновків і пропозицій щодо їх затвердження, затверджує їх погодженим з Держкомлісгоспом наказом або готує мотивовану відмову в затвердженні.

Наказ про затвердження лімітів Мінекобезпеки в установленому порядку подає на державну реєстрацію до Мін'юсту, після чого доводить цей наказ і затверджені ним ліміти до відома Держкомлісгоспу, Головдержекоінспекції, Головного управління національних природних парків та заповідної справи, державного органу екобезпеки Автономної Республіки Крим, області, м. Севастополя.

Виходячи із наведених норм Інструкції, Міністерство екології та природних ресурсів України наділене повноваженнями затвердити проекти лімітів використання мисливських тварин або надати мотивовану відмову в затвердженні.

У відповідності до пунктів 2.2, 2.5 Інструкції позивачем проведено облік та подано проект ліміту по результатам обліків в мисливському на погодження Департаменту екології та природних ресурсів Київської обласної державної адміністрації та Київського обласного та у м. Києві управління лісового та мисливського господарства, копія якого з відповідними відмітками про погодження вказаними органами міститься у справі.

Проекти лімітів в розрізі окремих користувачів та зведені дані по областям завізовані обласними управліннями Держлісагенства та департаментами екології обласних державних адміністрацій були опрацьовані Державним агентством лісових ресурсів України, проект наказу подано на затвердження Міністерству аграрної політики та продовольства України супровідним листом від 10 березня 2017 року за вих. № 03-15/1845.

Однак, проект наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України "Про затвердження Лімітів використання мисливських тварин державного мисливського фонду у сезон полювання 2017/2018 років" не був затверджений через відсутність погодження Міністерства екології та природних ресурсів України.

Так, у листі Міністерства екології та природних ресурсів України від 19 травня 2017 року за вих. № 5/4.1-15/4002-17 повідомлено про неможливість погодження вказаного проекту наказу та запропоновано: виключити з проекту наказу лося європейського з урахуванням експертного висновку від 01 лютого 2017 року №114/44 Інституту зоології імені Шмальгаузена І.І НАН України щодо стану популяції лося в Україні та до вирішення в установленому порядку питання заборони полювання на лося європейського; виключити ліміти у межах природно-заповідного фонду, оскільки спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об'єктів природно-заповідного фонду здійснюється відповідно до статті 91 Закону України "Про природно-заповідний фонд України"; положення Закону України "Про мисливське господарство та полювання" узгодити з положеннями Закону України від 09 квітня 2015 року №322-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо охорони тваринного світу" шляхом внесення відповідних змін.

Міністерства аграрної політики та продовольства України повторно направило відповідачу проект наказу "Про затвердження Лімітів використання мисливських тварин державного мисливського фонду у сезон полювання 2017/2018 років" листом від 20 червня 2017 року за вих. №37-49-10/14893 разом із запереченнями на висловлені відповідачем зауваження.

В обґрунтування відсутності підстав для непогодження поданих на затвердження лімітів третя особа 2 зазначила наступне: проект наказу розроблено відповідно до статті 16 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" на підставі пропозицій користувачів мисливських угідь, погоджених з обласними державними адміністраціями відповідно до вимог Закону України "Про природно-заповідний фонд", Порядку проведення упорядкування мисливських угідь, затвердженого наказом Державного комітету лісового господарства України від 21 червня 2001 року №56, та Інструкції; з метою раціонального і ефективного використання державного мисливського фонду обласні адміністрації спільно з територіальними органами Держлісагенства, державними районними мисливствознавцями, працівниками державної лісової охорони та представниками екологічної інспекції, а також спільно з користувачами мисливських угідь проведено облік чисельності мисливських тварин; за результатами обліку чисельності були розроблені пропозиції щодо лімітів; відповідно до висновку із Заключного звіту інституту зоології імені Шмальгаузена І.І. НАН України на тему "Дослідження динаміки чисельності та поширення лося в Україні" станом на 2009 рік чисельність лося в Україні перебувала в межах 4 600 - 4 700 особин; згідно інформації з Державної статистичної звітності за формою 2-ТП "Мисливство" чисельність лося станом на 2016 рік становить 6 583 голів; достовірність даних викладених у розроблених проектах лімітів підтверджені Харківським державним проектно-вишукувальним інститутом агролісомеліорації і лісового господарства.

Відповідач за розглядом проекту наказу у листі від 05 липня 2017 року за вих. №5/4.1-15/5513-17 повідомив, що позиція Міністерства екології та природних ресурсів України щодо доцільності виключення з проекту наказу лося залишається незмінною.

Міністерство аграрної політики та продовольства України втретє направило відповідачу на погодження проект наказу "Про затвердження Лімітів використання мисливських тварин державного мисливського фонду у сезон полювання 2017/2018 років" листом від 28 липня 2017 року за вих. №37-14-10/17945.

Відповідачем у листі від 03 серпня 2017 року за вих. №5/4-15/6571-17 повідомив про можливість погодження проекту наказу за умови заборони полювання на територіях та об'єктах природно-заповідного фонду, а також виключення позиції щодо селекційного відстрілу лося.

Проаналізувавши причини відмови відповідач у погодженні проекту наказу "Про затвердження Лімітів використання мисливських тварин державного мисливського фонду у сезон полювання 2017/2018 років", суд дійшов висновку про її необґрунтованість, з урахуванням наступного.

Відповідно до статті 38 Закону України "Про тваринний світ" з метою збереження і відтворення тварин здійснення окремих видів використання об'єктів тваринного світу, а також вилучення з природного середовища тварин може бути обмежено або повністю заборонено на певній території чи на певні строки в порядку, передбаченому цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частини перша та друга статті 44 Закону України "Про тваринний світ" встановлюють, що рідкісні та такі, що перебувають під загрозою зникнення в природних умовах на території України, види тварин підлягають особливій охороні і заносяться до Червоної книги України.

Порядок і вимоги щодо охорони, використання і відтворення рідкісних та таких, що перебувають під загрозою зникнення, видів тварин визначаються законом про Червону книгу України.

Згідно з частиною першою статті 14 Закону України "Про Червону книгу України" підставою для занесення видів тваринного і рослинного світу до Червоної книги України є наявність достовірних даних про чисельність популяцій та їх динаміку, поширення і зміни умов існування, що підтверджують необхідність вжиття особливих термінових заходів для їх збереження та охорони.

Згідно з експертним висновком Інституту зоології імені Шмальгаузена І.І. НАН України (лист від 07 червня 2017 року за вих. №114/192) наукові дослідження стану лося в Україні успішно проведені фахівцями інституту у 2009 році, після цього дослідження такого масштабу більше ніким не проводились.

Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідачем не доведено факту прийняття рішення, яке забороняє проведення полювання на лося в порядку, встановленому Законами України "Про тваринний світ" та "Про Червону книгу України"; за повідомленням Міністерства юстиції України від 28 червня 2017 року за вих. №16595/11114-0-33-17/10.2 наказ від 03 лютого 2017 року №41 "Про заборону полювання на лося" не пройшов реєстрацію в Міністерстві юстиції України.

Посилання відповідача на висновком Інституту зоології імені Шмальгаузена І.І. НАН України суд не приймає до уваги, тому що вказаний документ не вказує на невідповідність поданих на затвердження лімітів, та не є законодавчою підставою для відмови у погодженні відповідного проекту наказу.

Відповідно до статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Частиною четвертою статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Разом з тим, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які свідчили про невідповідність проекту наказу "Про затвердження Лімітів використання мисливських тварин державного мисливського фонду у сезон полювання 2017/2018 років" вимогам чинного законодавства та необхідність відмови у його погодженні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо відмови у погодженні проекту наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України "Про затвердження Лімітів використання мисливських тварин державного мисливського фонду у сезон полювання 2017/2018 років" не узгоджуються із нормами вказаних вище Законів та Інструкції, а тому є протиправними, що є вказує на обґрунтованість позовних вимог у цій частині.

При цьому суд зазначає, що ТОВ "МЕТОС", як користувач мисливських угідь та учасник встановлення лімітів використання диких тварин, віднесених до природних ресурсів загальнодержавного значення, обґрунтовано очікував затвердження Лімітів використання мисливських тварин державного мисливського фонду у сезон полювання 2017/2018 років у встановлений строк, відповідно, оскаржувані дії безпосередньо впливають на його права та обов'язки.

У той же час суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог про зобов'язання відповідача погодити проект наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України "Про затвердження Лімітів використання мисливських тварин державного мисливського фонду у сезон полювання 2017/2018 років", оскільки станом на день вирішення спору відповідач погодив проекту наказу "Про затвердження Лімітів використання мисливських тварин державного мисливського фонду у сезон полювання 2017/2018 років", про що свідчить лист Міністерства екології та природних ресурсів України та аркуш погодження від 02 жовтня 2017 року, та визнається сторонами.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність своїх дій з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ "МЕТОС" підлягає частковому задоволенню.

Згідно з частиною третьою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТОС" задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Міністерства екології та природних ресурсів України щодо відмови у погодженні проекту наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України "Про затвердження Лімітів використання мисливських тварин державного мисливського фонду у сезон полювання 2017/2018 років".

3. В іншій частині адміністративного позову відмовити.

4. Присудити з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТОС" понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600,00 грн. (одна тисяча шістсот гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства екології та природних ресурсів України.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.А. Кузьменко

Судді Р.О. Арсірій

О.П. Огурцов