Справа № 475/1122/17
Суддя: Якименко Л. М.
Дата ухвалення: 2017-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/1122/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20.12.2017смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді Якименко Л.М., при секретарі Куш О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт.Доманівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відповідача-1 Управління патрульної поліції у м. Миколаєві, відповідача-2 інспектора Управління патрульної поліції у м. Миколаєві ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення ПДР України, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

13.11.2017 р. позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати незаконними та скасувати складену відповідачем-2 постанову серії БР №043063 про накладення стягнення по справі за адміністративні правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КупАП. В обґрунтування вимог, позивач посилається на безпідставність притягнення його до адміністративної відповідальності, з огляду на дотримання ним положень ПДР України та відсутність в його діях складу вказаного правопорушення, а також на відсутність доказів вчинення ним інкримінованого правопорушення, на порушення відповідачем-2 порядку провадження і оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, на відсутність підготовки вказаної справи до розгляду та на недотримання інспектором процесуальних норм при розгляді справи, а також на порушення прав позивача.

Представник відповідача-1 Управління патрульної поліції у м.Миколаєві ОСОБА_3 у запереченнях на позов просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з підстав, викладених у запереченнях.

Сторони, їх представники в судове засідання на розгляд справи не з'явились, позивач у письмовій заяві просив розглянути справу без його участі.

Суд, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини та, перевіривши їх доказами, прийшов до наступних висновків.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, 08.10.2017р. близько 22:30год. при керуванні транспортним засобом «Рено Логан», д/н НОМЕР_1 позивачем було здійснено зупинку, за версією відповідача, на тротуарі, чим було порушено п.11.13 ПДР України.

Постановою серії БР №043063, складеною відповідачем, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КупАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

Однак, позивач заперечує обставини, викладені в оскаржуваній постанові.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами та їх посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

З положень ст.222 КУпАП слідує, що органи Національної поліції розглядають справи про деякі адміністративні правопорушення, у тому числі про порушення правил дорожнього руху, зокрема, за ч.1, ч.2, ч.3 ст.122 вказаного Кодексу. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Крім цього, ст.246 КупАП встановлює, що порядок провадження у справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами) або в судах, уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України, тобто провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законах послідовних дій відповідного органу (посадової особи) або суду.

Згідно ст.254 КУпАП, фіксування адміністративного правопорушення починається зі складання протоколу про його вчинення, уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Частиною 3 ст.254 КупАП передбачено, що протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 КУпАП, у ч.1 та ч.2 якої визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення (штрафу), що на неї накладається, а розмір стягнення за певні правопорушення є попередження, або сума штрафу обмежена по конкретним частинам зазначених статтей КУпАП.

Між цим, ч.1 та ч.2 ст.258 КупАП не передбачена ч.1 ст.122 вказаного Кодексу, яка інкримінована у вину водія ОСОБА_1, відповідачем-2 щодо вчинення вказаного адміністративного правопорушення, а тому на спірні правовідносини не поширюються положення ч.3 ст.258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення згідно з вимогами ст.283 цього Кодексу та без складання відповідного протоколу.

Проте, згідно з ч.1ч.5 ст.258 КупАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення, особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Враховуючи наведені вище вимоги закону, заперечення відповідача-1 з додатком -відеозаписом, позивачем не визнано своєї провини під час оформлення відповідачем-2 оскаржуваної постанови, про що зазначено у позові, та не спростовано відповідачем при розгляді адміністративного позову в судовому засідінні. Окрім того, з тексту оскаржуваної постанови не вбачається застосування фото- чи відеофіксування обставин вчинення правопорушення за допомогою технічних приладів чи технічних засобів, які працюють у тому числі в автоматичному режимі, а тому відповідач був зобов'язаний скласти відповідний протокол про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідно до вимог ст.ст. 258, 256 КУпАП, а також ознайомити водія зі змістом ст.268 КУпАП, якою передбачені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях закону визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Наряду з цим, та з метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності з законом, уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати низку визначених законом питань, а при накладенні стягнення - враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Суд вважає за необхідне також звернути увагу на те, що відповідно до висновків, викладених у Рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015р. у справі №5-рп/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Згідно з вказаним рішенням, словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 КупАП, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Положення ч.1 ст.276 КупАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Окрім цього, у цьому ж Рішенні Конституційного Суду України визначено, що реалізація законодавчих гарантій щодо всебічного, об'єктивного та справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності. Разом з тим, ст.276 КУпАП вказує на те, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто за місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. В даному випадку, за адресою, де розташоване Управління патрульної поліції у м.Миколаєві.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідач зазначених вище положень закону не дотримався, розглянувши справу про адміністративне правопорушення одразу після оформлення оскаржуваної постанови серії БР №043063 від 08.10.2017 року на місці зупинки транспортного засобу, чим суттєво порушив права позивача.

Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, відповідач-2 не дав позивачеві можливості скористатися у повному обсязі правами, передбаченими ст.268 КУпАП, у т.ч. з підготовки свого захисту, що у свою чергу, потягло недотримання положень ст.7 КУпАП, та здійснення розгляду справи на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання положень ст.245 КупАП, щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

Відповідно до ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно ст.279 КупАП, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Проте, оформивши постанову серії БР №043063 від 08.10.2017р. одразу після перевірки водійських документів позивача, відповідач будь-якої підготовки до розгляду справи не проводив, а також не повідомляв у передбаченому ст.277-2 КУпАП порядку осіб, які беруть участь у розгляді справи, не досліджував взагалі будь-які докази та не надав позивачеві для ознайомлення матеріали справи, окрім оскаржуваної постанови, не заслуховував осіб, які брали участь у розгляді справи.

На підставі проаналізованих норм, суд доходить висновку, що своїми діями, інспектор грубо порушив вимоги ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП, в якій, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Крім цього, у ч.3 ст.283 КУпАП зазначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті та іншого, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис обставин вчинення адміністративного правопорушення.

Ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, проте, вищезазначені вимоги закону відповідачем при складенні оскаржуваної постанови дотримані не були, оскільки будь-яких доказів у цій постанові відповідачем не наведено, як і не зазначено про застосування технічних приладів чи технічних засобів, що мають функції фото- чи кінозйомки, чи відеозапису.

Таким чином, порушення передбаченої діючим законодавством процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, недотримання вимог щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування всіх обставин справи, - є підставами для визнання протиправною та скасування постанови серії БР №043063 від 08.10.2017 р. у справі про адміністративне правопорушення, складеної інспектором УПП у м. Миколаєві відносно ОСОБА_1 про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу.

Відповідно ч.1, ч.2 ст.71 КАСУ, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 вказаного Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

А тому, саме відповідач зобов'язаний довести правомірність та обґрунтованість винесеної ним та оскаржуваної позивачем постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення останнім вимог п.11.13 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Проте, в судове засідання представник відповідача-1 та відповідач-2 не з'явились, надавши письмові заперечення з відеозаписом (на якому відсутні будь-які докази щодо вчинення позивачем адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП), та які ніяк не спростувують обставини, вказані позивачем у позовній заяві.

Виходячи з вищенаведених вимог закону, суд вважає, що відповідачами, всупереч вимогам ч.2 ст.71 КАСУ, факт порушення позивачем ПДР України та правомірність винесення оскаржуваної постанови в судовому засіданні не доведено, а представник відповідача-1 і відповідач-2 належних та допустимих доказів, в обґрунтування дотримання відповідачем-2 положень діючого законодавства при оформленні оскаржуваної постанови відносно позивача та встановлення у передбаченому законом порядку провини останнього у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, - до суду не надали.

Враховуючи принцип презумпції невинуватості, діючий в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП, - не є доведеним, а тому оскаржувана постанова серії БР №043063 від 08.10.2017 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, - підлягає скасуванню як протиправна.

В свою чергу, позовні вимоги в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягають, оскільки згідно з п.1 ч.1 ст. 17 КАСУ, даний спір являється спором фізичної особи із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішення (акту індивідуальної дії) та не є справою про адміністративне правопорушення.

З огляду на норми Кодексу України про адміністративні правопорушення, в даному випадку, суд не є органом уповноваженим розглядати справи про адміністративні правопорушення та виносити постанову по суті справи про адміністративні правопорушення, а саме - закривати провадження у справі про адміністративне правопорушення.

При розгляді даної адміністративної справи суд повинен керуватись порядком здійснення адміністративного судочинства, встановленим КАСУ.

Відповідно до ч.2 ст.162 КАСУ, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З огляду на наведене, визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень, а саме - визнання протиправною та скасування постанови серії БР №043063 від 08.10.2017 року про накладення адміністративного стягнення на позивача є, на думку суду, належним способом захисту прав останнього, оскільки в повній мірі поновлює його права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 10, 246, 250, 293, 295 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Миколаєві, інспектора Управління патрульної поліції у м. Миколаєві ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення ПДР України, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити частково.

Постанову серії БР №043063 від 08.10.2017р. щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП - визнати протиправною та скасувати.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом 30-ти днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ст.ст.293, 295 КАС України.

Суддя :ОСОБА_4