Справа № 440/356/17
Суддя: Мельник С. Р.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

судового засідання

Єдиний унікальний номер №440/356/17

Провадження № 2-а/440/58/2017

11 грудня 2017 року

Буський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Мельник С. Р.,

при секретарі Особа О.О.,

з участю позивача ОСОБА_1

представників відповідача ОСОБА_2

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду місті Буськ справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Буському районі Львівської області, Державної казначейської служби України про визнання дій незаконними,зобов"язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Представник відповідача ОСОБА_3 подав клопотання про закриття провадження у справі. Клопотання обґрунтовує тим, що Бродівським об»єднаним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області на виконання доручення Пенсійного фонду України від 08.08.2017р. №11586/Д-11 та листа головного управління Пенсійного фонду України Львівської області від 13.09.2017 р. за №10519/02-38 проведено нарахування пенсії ОСОБА_4 за період з 01.04.2014 р. по 30.04.2016 р. Виплату нарахованої суми пенсії було проведено у вересні 2017 року ОСОБА_1, на виконання доручення Пенсійного фонду України від 19.09.2017 р. Відповідно до положень ч.2 ст.21 КАС України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб»єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб»єктів публічно- правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно - правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства. Відповідно до ст.157 КАС України. Якщо після відкриття провадження в адміністративній справі буде виявлено, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, суд повинен закрити провадження в адміністративній справі. Тобто справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, якщо спірні правовідносини не є публічно - правовими, у спорі відсутній суб»єкт владних повноважень або взагалі відсутній спір, тобто справа за заявою не належить до компетенції адміністративних судів, визначеної ст.17 з урахуванням п.1 ст.3, статтей 4 і 21 КАС України. Таким чином, враховуючи, що однією з позовних вимог позивача є стягнення моральної шкоди, при цьому вимоги позивача щодо протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень на даний момент не є предметом розгляду у даній справі, а тому даний спір не належить роглядати в порядку адміністративного судочинства.

Представник відповідача ОСОБА_3 клопотання підтримав.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 проти задоволення клопотання заперечив. Заперечення обгрунтував тим, що на думку відповідача, після проведення виплати недоотриманої пенсії ОСОБА_1 II.О., виплата якої є однією із заявлених позовних вимог, позовні вимоги щодо протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень вже не є предметом судового розгляду по цій справі. Проте, однією із позовних вимог за адміністративним позовом також є визнання дій Управління з невиплати позивачу недоотриманої пенсії ОСОБА_4 незаконними. Відмову у виплаті було зроблено у письмовому вигляді з її обґрунтуванням нормами чинного законодавства України. Факт письмової відмови не заперечується Управлінням. Визнання відмови у виплаті, направленої позивачу в грудні 2016 року, незаконною, є самостійною вимогою та самостійним способом захисту порушеного права. Незаконність дій Управління з відмови у виплаті ніяк не залежить від фактичної виплати недоотриманої пенсії майже через десять (10) місяців після цієї відмови та через сімнадцять (17) місяців після першого звернення. Отже, після проведення нарахування та виплати недоотриманої пенсії ОСОБА_1 предметом розгляду суду залишається незаконність (або законність): дій Управління з відмови у виплаті недоотриманої пенсії ОСОБА_4 на підставі завідомо юридично нікчемних документів (що надійшли від незаконно створених органів окупаційної влади держави-агресора-окупанта Російської Федерації на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим), яку позивач отримав від Управління в грудні 2016 року; незаконність дій Управління відносно дотримання строків нарахування та виплати заборгованості пенсійних коштів починаючи з моменту першого звернення позивача до Управління та отримання Управлінням електронної пенсійної справи навесні 2016 року по дату фактичного отримання коштів позивачем восени 2017 року; незаконність дій Управління стосовно виставлення умови виплати заборгованості пенсійних коштів тільки при наявності паперової пенсійної справи ОСОБА_4; незаконність дій Управління стосовно застосування нормативно-правових актів для осіб, що проживають на території окупованої Автономної Республіки Крим по відношенню до внутрішньо переміщених осіб (ВПО), для яких є інші (до того ж вище стоячі ) нормативно-правові акти та неодноразове зумисне, цинічне та зухвале недотримання Управлінням ієрархії правових актів України не зважаючи на неодноразові розяснення; незаконність дій Управління щодо дискримінації громадян України за ознакою місця реєстрації та проживання а також нехтування правами громадян України, закріпленими у Законах та Конституції України. Така вимога безумовно має розглядатись судом в порядку адміністративного судочинства.

Оглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, суд вважає, що клопотання про закриття провадження по справі не підлягає задоволенню, оскільки вимога про стягнення моральної шкоди пов»язана з вимогою про визнання незаконними дій відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.3, 4, 17, 21 та ст.157 КАС України, с у д

У Х В А Л И В :

Відмовити представнику відповідача ОСОБА_3 в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: С. Р. Мельник