Справа № 521/18289/17
Суддя: Целух А. П.
Дата ухвалення: 2017-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/521/451/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«4» грудня 2017 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Целуха А.П.,

при секретарі судового засідання Корнієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС про скасування постанови про порушення митних прав,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про порушення митних правил, посилаючись на підстави та обставини викладені в позові просив суд поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з даним адміністративним позовом та скасувати постанову заступника начальника Одеської митниці ДФС ОСОБА_2 від 11 жовтня 2017 року в справі про порушення митних правил № 1419/50000/17 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 485 Митного кодексу України.

Представник позивача надав до суду заяву , в якій зазначив про - підтримку позовних вимог, та просив справу розглядати у його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Відповідно ч. 4ст. 128 КАС Україниу разі неприбуття відповідача субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган(посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису.

Судом встановлено, що 02.09.2017 року з метою митного оформлення у митному режимі «імпорт» товару, ввезеного на адресу ТОВ «БРАУНФІЛД КОНЦЕРН», його директор ОСОБА_1 (далі Позивач), до відділу митного оформлення № 4 митного поста «Одеса-центральний» Одеської митниці ДФС подала електрону митну декларацію типу «ІМ 40 АА», яку було зареєстровано 02.09.2017 року за № UA500040/2017/006906, на товари, які було ввезено з Китайської Народної Республіки на митну територію України в контейнері CAIU8378534.

Згідно електронної митної декларації від 02.09.2017 року № UA500040/2017/006906 Позивачем до митного оформлення було заявлено товар: «взуття жіноче на підошві та з верхом з полімерного матеріалу, з устілкою завдовжки 24 см або більше: туфлі жіночі, код товару НОМЕР_1 згідно УКТ ЗЕД. Загальна кількість 15 376 пар у 1 922 картонних коробах, вага брутто 11 300 кг, вага нетто 7 347 кг. Торговельна марка ASHIGULI, Виробник невідомий. Країна виробництва Китай».

02.09.2017 року під час здійснення митного контролю було проведено митний огляд товару в контейнері CAIU8378534, в результаті якого було встановлено, що товар в оглянутих місцях являє собою жіноче взуття, опис, маркування, кількість відповідає заявленому у ЕМД № UA500040/2017/006906 від 02.09.2017 року. Також в ході митного огляду даного контейнеру було встановлено, що вага брутто становить не 11 300 кг, а 12 194 кг (різниця 894 кг) та вага нетто становить не 7 347 кг, а 7 972 кг (різниця 625 кг).

Згідно протоколу про порушення митних правил № 1419/50000/17 складеного 07.09.2017 року службовою особою Одеської митниці ДФС,ОСОБА_1 при поданні до Одеської митниці ДФС митної декларації № UA500040/2017/006906 від 02.09.2017 року вчинені дії, спрямовані на зменшення розміру митних платежів, що спричинило недобори митних платежів у сумі 33 736,41 грн., чим скоєно порушення митних правил, передбачене ст. 485 Митного кодексу України .

Згідно постанови заступника начальника Одеської митниці ДФС ОСОБА_2 11.10.2017 року про порушення митних правил № 1419/50000/17 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 485 Митного кодексу України, оскільки позивачем свідомо та умисно було заявлено у ЕМД № UA500040/2017/006906 від 02.09.2017 року неправдиві відомості щодо ваги товару з метою зменшення митних платежів на суму 33 736,41 грн., чим на його думку вчинив порушення митних правил, передбачене ст. 485 МК України. Оскаржуваною постановою у справі про порушення митних правил № 1419/50000/17, ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні цього правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 101 209,23 грн.

Позивач вважає оскаржувану постанову Одеської митниці ДФС такою, що підлягає скасування через її необґрунтованість. Вважає, що Відповідач під час винесення оскаржуваної постанови взяв до уваги виключно факт про невідповідність ваги товару та не врахував інших фактичних обставин, що виключають наявність в діях позивача складу порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України.

Стаття 485 МК України, передбачає відповідальність у вигляді штрафу в розмірі до 300 відсотків несплаченої суми митних платежів за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органів доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у звязку з якими було надано такі пільги.

Обєктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке передбачена вказаною нормою права, полягає, зокрема, у заявленні в митній декларації неправдивих відомостей щодо ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування).

Згідно ч. 1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Частина 2 ст. 53 МК України визначає документи, що підтверджують митну вартість товарів.

Також зазначеною нормою передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини. В даному випадку конкретна мета, як обовязкова ознака складу правопорушення є намір особи неправомірно звільнитись від сплати митних платежів чи зменшити їх розмір. Мета це уявлення особи про суспільно небезпечний наслідок своїх протиправних дій та про ту шкоду, що як усвідомлює винний, настане для охоронюваних законом відносин і яка є для нього бажаною. Мета дає змогу визначити заради чого, до якого результату спрямована суспільно небезпечна діяльність особи і вона може бути тільки у правопорушеннях, що вчиняються з прямим умислом, оскільки вона є свідченням бажання певного наслідку.

Як вбачається з матеріалв справи позивачем до електронної митної декларації від 02.09.2017 року № UA500040/2017/006906 було заявлено, зокрема відомості щодо ваги імпортованого товару.

Декларування товару позивачем здійснювалось на підставі наявної у товаросупровідних документах інформації про товар, яку було вказано продавцем товару.

Таким чином позивач, враховуючи інформацію щодо загальної кількості товару, кількості місць, ваги нетто та брутто, надану компанією продавцем, та яка містилась у товаросупровідних документах, відсутності підстав вважати її недостовірною, у митній декларації від 02.09.2017 року № UA500040/2017/006906 вказав необхідну інформацію: «взуття жіноче на підошві та з верхом з полімерного матеріалу, з устілкою завдовжки 24 см або більше: туфлі жіночі, код товару НОМЕР_1 згідно УКТ ЗЕД.

Загальна кількість 15 376 пар у 1 922 картонних коробах, вага брутто 11 300 кг, вага нетто 7 347 кг. Торговельна марка ASHIGULI, Виробник невідомий. Країна виробництва Китай».

Окрім того як встановлено судом,в ході митного оформлення товару за електронною митною декларацією від 02.09.2017 року № UA500040/2017/006906 ТОВ «БРАУНФІЛД КОНЦЕРН» було заздалегідь сплачено митних платежів у розмірі понад 400 000,00 грн.

В оскаржуваній постанові даній обставині взагалі не було надано належної оцінки, а також фактично сплаченому розміру митних платежів за цей товар до 11.10.2017 року дату винесення оскаржуваної постанови. Суд врахувує також ту обставину, що позивачем добровільно до Одеської митниці ДФС було подано нову електронну митну декларацію типу «ІМ 40 АА» № UA500040/2017/007199 від 08.09.2017 року. Опис товару, його загальна кількість та кількість місць, окрім ваги, не змінилися і під час подання позивачем нової електронної митної декларації від 08.09.2017 року, по якій товар відповідачем було оформлено та випущено у вільний обіг.

На підставі поданої позивачем нової електронної митної декларації ТОВ «БРАУНФІЛД КОНЦЕРН» були доплачені митні платежі в розмірі 33 736,41 грн., тобто шкода державі не була заподіяна, а тому митниця імпортований товар випустила у вільний обіг.

Зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про відсутність у діях позивача мети неправомірного зменшення розміру митних платежів по цій декларації на суму 33 736,41 грн., а відтак про відсутність усіх обовязкових ознак, зокрема субєктивної сторони у формі прямого умислу, складу порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України.

У свою чергу, відсутність у діях ОСОБА_1 даної обовязкової ознаки складу порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, безпідставно не було враховано посадовою особою Одеської митниці ДФС 11.10.2017 року під час розгляду справи щодо Позивача про порушення митних правил та винесення оскаржуваної постанови.

Статтею 489 МК України встановлено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобовязана зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень, визначених ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом. Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Оскільки, посадовою особою Одеської митниці ДФС під час розгляду справи про порушення митних правил № 1419/50000/17 не було встановлено наявності в діях Позивача усіх ознак складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, які б підтверджувалися доказами, суд приходить до висновку, що в Одеської митниці ДФС були відсутні правові підстави для визнання Позивача винною та притягати її до відповідальності.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та законами України.

Згідно вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України до компетенції адміністративних судів віднесена перевірка, чи вчинені дії суб'єктом владних повноважень на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стосовно строків звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом, суд вважає за потрібне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 529 МК України постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Скарга (адміністративний позов) на постанову органу доходів і зборів у справі про порушення митних правил подається у строк, встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі пропуску цього строку з поважних причин він за заявою особи, яка подає скаргу (адміністративний позов), може бути поновлений відповідно митницею, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або судом.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

При цьому частиною 3 цієї статті визначено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 106 КАС України у позовній заяві зазначається зокрема зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

Справу про порушення митних правил № 1419/50000/17 було розглянуто за відсутності позивача. 27.10.2017 року позивач поштою простим листом отримала копію оскаржуваної постанови Одеської митниці ДФС від 11.10.2017 року в справі про порушення митних правил № 1419/50000/17.

Згідно з п. 1 розділу ІІ Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 року № 958, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 28.01.2014 року за № 173/24950, нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв'язку (без урахування вихідних днів об'єктів поштового зв'язку): місцевої - Д+2; у межах області та між обласними центрами України - Д+3, пріоритетної - Д+1, де Д день подання поштового відправлення до пересилання в об'єкті поштового зв'язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 2, 3 кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення.

На конверті, яким постанову було надіслано позивачу, відсутній штрих код, міститься поштовий штамп, на якому зазначено дату подання поштового відправлення до пересилання в об'єкті поштового зв'язку 21.10.2017 року. З урахуванням встановлених нормативів доставки пошти Позивач міг отримати поштове відправлення не раніше 26.10.2017 року.

Відповідно до ст. 285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів після закінчення розгляду справи вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі. У свою чергу, Відповідачем копію оскаржуваної постанови від 11.10.2017 року згідно поштового штампу на конверті на адресу позивача було надіслано лише на десятий день 21.10.2017 року, тобто з порушенням вимог ст. 285 КУпАП.

Суд погоджується із доводами позивача, що остання змогла ознайомитись із текстом оскаржуваної постанови Одеської митниці ДФС від 11.10.2017 року в справі про порушення митних правил № 1419/50000/17, обставинами та мотивами, якими Відповідач обґрунтовує законність та обґрунтованість свого рішення, та відповідно звернутися за правовою допомогою з підготування обґрунтованого адміністративного позову, - лише починаючи з 27.10.2017 року.

Оскільки позивач звернулася до суду з даним позовом 03.11.2017 року, суд приходить до висновку, що наявні підстави вважати, що строк звернення нею пропущено з поважних причин.

Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обовязку доведення, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні порушення митних прав.

Згідно зі ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 485 МК України, ст.ст. 7, 11, 12, 17, 69, 71, 86, 159-163, 171-2 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС про скасування постанови про порушення митних прав задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Скасувати постанову заступника начальника Одеської митниці ДФС ОСОБА_2 від 11 жовтня 2017 року в справі про порушення митних правил № 1419/50000/17 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 485 Митного кодексу України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня її проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ А.П. ЦЕЛУХ

04.12.17