Справа № 2-а-1568/11/0225
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2012-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-1568/11/0225
Головуючий у 1-й інстанції: Волошин І.А.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2012 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Совгири Д. І.

суддів: Білоуса О.В. Курка О. П.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Тростянецькому районі Вінницької області на постанову Тростянецького районного суду Вінницької області від 25 березня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Тростянецькому районі Вінницької області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Тростянецького районного суду Вінницької області з позовом до управління Пенсійного фонду України у Тростянецькому районі Вінницької області про перерахунок пенсії.

Постановою Тростянецького районного суду Вінницької області від 25.02.2011 року позов задоволено частково, а саме:

визнано бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Вінницької області протиправною в частині не нарахування і щомісячної невиплати ОСОБА_2 додаткової пенсії за заподіяну здоровю шкоду 15% мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст..51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з розміру встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та доплати до пенсії за проживання на території зони посиленого радіологічного контролю одна мінімальна заробітна плата, передбаченої ст..39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з розміру встановленого Законом України «Про Державний бюджет на 2010 рік»;

зобовязано відповідача нарахувати, перерахувати та виплатити ОСОБА_2 додаткову пенсію за заподіяну здоровю шкоду в розмірі 15% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за шість місяців до дня звернення до суду з 04.08.2010 року по 04.02.2011 року з урахуванням проведених виплат;

зобовязано відповідача нарахувати, перерахувати та виплатити ОСОБА_2 доплату до пенсії за проживання на території зони посиленого радіологічного контролю в розмірі однієї мінімальної заробітної плати з розміру, встановленого Законом України «Про Державний бюджет на 2010 рік» за шість місяців до дня звернення до суду з 04.08.2010 року по 04.02.2011 року з урахуванням проведених виплат;

зобовязано відповідача щомісячно виплачувати позивачу нараховану передбачену ст..51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» додаткову пенсію за заподіяну здоровю шкоду в розмірі 15% мінімальної пенсії за віком із встановленого чинним законодавством на час виконання цієї постанови розміру мінімальної пенсії за віком, починаючи з 04.02.2011 року дня звернення до суду і по день припинення такого права позивача;

зобовязано відповідача щомісячно виплачувати позивачу нараховану передбачену ст..39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» доплату до пенсії за проживання на території зони посиленого радіологічного контролю в розмірі однієї мінімальної зарплати із встановленого чинним законодавством на час виконання цієї постанови розміру мінімальної заробітної плати, починаючи з 04.02.2011 року дня звернення до суду і по день припинення такого права позивача.

Не погоджуючись з постановленим рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Тростянецького районного суду Вінницької області від 25.02.2011 як таку, що винесена з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до положень ст.ст.197, 183-2 КАС України, проводить розгляд справи в порядку письмового провадження, при цьому згідно частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач є пенсіонером за віком, особою, віднесеною до категорії 4 постраждалих внаслідок катастрофи на Чорнобильській АЕС та постійно проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до положень, ст.ст.39, 51 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , однак відповідач, повідомило про відмову в проведенні перерахунку пенсії позивачу, обґрунтовуючи правомірність такої відмови положеннями постанов Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками Тростянецького районного суду Вінницької області про протиправність відмови у проведенні перерахунку пенсії позивачу, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст.49 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Частина 2 статті 39 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачає, що пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті, а згідно ч. 1 даної статті громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах: - у зоні безумовного (обов'язкового) відселення - три мінімальні заробітні плати; - у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати; - у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата.

Відповідно до ст. 51 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, особам, віднесеним до постраждалих четвертої категорії призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 зміни, внесені Законом України Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28.12.2007 року до ст. ст. 39, 51 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи були визнані неконституційними і втратили чинність. Аналогічна позиція з даного питання була висловлена і у Рішенні Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007.

Частиною 1 статті 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно статті 2 Закону України Про прожитковий мінімум, прожитковий мінімум застосовується, зокрема, для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім'ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат, виходячи з вимог Конституції України та законів України.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач своїми діями допустив звуження змісту та обсягу прав та свобод позивача, передбачених статтею 22 Конституції України, в якій зазначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Висновки суду першої інстанції про протиправність дій відповідача щодо нарахування та виплати пенсії позивачу відповідно до положень постанов Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року та №836 від 26.07.1996 року, які суперечать вимогам ст. ст. 39, 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, повністю відповідають матеріалам та обставинам справи.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, щодо задоволення заявлених вимог у спосіб, строках та межах визначених законом.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Тростянецькому районі Вінницької області , залишити без задоволення, а постанову Тростянецького районного суду Вінницької області від 25 березня 2011 року, без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1

Судді /підпис/ ОСОБА_3

/підпис/ ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

секретар