Справа № 161/13640/17
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2017-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/11307/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Запотічний І.І.

судді Сапіга В.П.

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 жовтня 2017 року у справі № 161/13640/17 (головуючий суддя Олексюк А.В., м.Луцьк) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання незаконним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

06 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернулась в суд з адміністративним позовом до Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області, в якому просила: визнати незаконним та скасувати рішення Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області від 30 червня 2017 року №28 щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах, згідно п «є» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобовязати Луцьке обєднане управління Пенсійного фонду України Волинської області призначити та виплачувати пенсію на пільгових умовах, згідно п. «є» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зарахувавши пільговий стаж роботи за період з 23 лютого 1997 року по 07 березня 2011 року у ВАТ «Луцький шовковий комбінат «Волтекс» календарно, з моменту звернення із заявою про призначення пенсії до Луцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області, а саме з 01 червня 2017 року.

В обгрунтування вимог адміністративного позову ОСОБА_1 покликалась на те, що 01 червня 2017 року вона звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії на підставі п. «є» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», так як досягла відповідного пенсійного віку та має стаж роботи на посаді прядильниці більше 20 років. Загальний трудовий стаж становить 24 роки 05 місяців 29 днів.

Рішенням комісії від 16.06.2017 року № 52/932 про підтвердження періодів роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного Фонду України у Волинській області їй зараховано до пільгового стажу, що дає право на призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «є» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи з 29 травня 1979 року по 22 лютого1997 року календарно, з 23 лютого 1997 року по 07 березня 2001 року - за фактичною тривалістю на посаді прядильниці 5 розряду на ВАТ «Луцький шовковий комбінат «Волтекс».

Згідно рішення Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області від 30 червня 2017 року № 28 про результати розгляду заяви позивача від 01 червня 2017 року про призначення пільгової пенсії на пільгових умовах, пільговий стаж позивача, включаючи навчання за спеціальністю, становить 18 років 07 місяців 06 днів.

Крім того, позивач зазначала, що цим рішенням їй було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах згідно п. «є» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у звязку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Позивач із винесеним рішенням не погоджуєтьсь, відмову у призначенні пенсії на підставі п. «є» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» вважає протиправною та такою, що грубо порушує її законні права та інтереси.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 жовтня 2017 року позов задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області від 30.06.2017 року № 28 щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах згідно п. «є» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Зобовязано Луцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах згідно п. «є» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зарахувавши у її пільговий стаж роботу за період з 23.02.1997 року по 07.03.2001 року у ВАТ «Волинський шовковий комбінат «Волтекс» календарно, з моменту звернення із заявою до відповідача, а саме з 01.06.2017 року.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, покликаючись на порушення норм матеріального права, Луцьке обєднане управління Пенсійного фонду України Волинської області подало апеляційну скаргу, якій просить скасувати постанову та прийняти нову, відмовивши у позові.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги, відповідач покликається на те, що позивач не має необхідного, документально підтвердженого стажу роботи для призначення їй пенсії на пільгових умовах. Відтак, відповідач зазначає, що суд першої інстанції необгрунтовано задовольнив позовні вимоги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.311 Кодексу адміністративного судочинства розгляд справи проводиться у порядку письмового провадження, оскільки жодною із сторін не подано клопотання про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне.

ОСОБА_1 01 червня 2017 року звернулась до відповідача із заявою про призначення їй пенсії на підставі п. «є» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки вона досягла 50-річного віку та має стаж роботи на посаді прядильниці більше 20 років. Загальний трудовий стаж позивача становить 24 роки 05 місяців 29 днів.

Рішенням комісії від 16 червня 2017 року № 52/932 про підтвердження періодів роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного Фонду України у Волинській області позивачу зараховано до пільгового стажу, що дає право на призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. «є» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», період роботи з 29 травня 1979 року по 22 лютого 1997 року календарно, з 23 лютого 1997 року по 07 березня 2001 року - за фактичною тривалістю на посаді прядильниці 5 розряду на ВАТ «Луцький шовковий комбінат «Волтекс».

Водночас, рішенням Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області від 30 червня 2017 року №28 про результати розгляду заяви ОСОБА_1 від 01 червня 2017 року про призначення пільгової пенсії на пільгових умовах, її пільговий стаж, включаючи навчання за спеціальністю, становить 18 років 07 місяців 06 днів.

Таке рішення позивач вважала неправомірним та звернулась в суд.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що відповідач протиправно відмовив позивачу у задоволенні її вимог.

Колегія суддів апеляційного адміністративного суду погоджується з такими висновками, враховуючи наступне.

Відповідно до п. «є» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: робітниці текстильного виробництва, зайняті на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років.

Відповідно записів у трудовій книжці БТ-І № 3885286 від 07 червня 1979 року, судом зясовано, що з 29 травня 1979 року позивач прийнята на роботу Луцьку прядильно-ткацьку та оздоблювальну фабрику шовкових тканин із штапельного волокна ім. 60-річчя Радянської України прядильницею 5-го розряду в прядильний цех № 1 за наказом № 2012 від 05 червня 1979 року. На підставі наказу Міністерства легкої промисловості УРСР від 30 січня 1981 року № 31 підприємство перейменоване у Луцький шовковий комбінат імені 60-річчя Радянської України ( наказ №106 від 12 лютого 1981 року).

Записом 03 трудової книжки зазначено, що з 01 січня 1988 року, у звязку з удосконаленням структури виробництва, позивача слід вважати прядильником 5-го розряду (наказ № 1116 від 08 грудня 1987 року).

Згодом, згідно наказу № 204 від 02.09.1988 року Міністерства легкої промисловості УРСР Луцький шовковий комбінат імені 60-річчя Радянської України перетворений в Луцьке виробничо-торгове шовкове обєднання. Надалі, на підставі наказу №734 від 02 листопада 1992 року підприємство перейменовано в Державне підприємство «Волтекс», а в подальшому, на підставі наказу № 77 від 27 квітня 1994 року, - у ВАТ «Луцький шовковий комбінат «Волтекс».

Згідно запису № 04 з 07 березня 2001 року позивач звільнена з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КзпП України - скорочення чисельності працівників за наказом № 33 від 07 березня 2001 року.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та частини 1 статті 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 1 Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Поряд з цим, згідно архівних довідок про заробітну плату ОСОБА_1 від 13 червня 2017 року № 1445/1-11, № 1446/1-11 та № 1447/1-11 та № 1448/1-11 їй нараховувалась заробітна плата, з якої сплачувався збір на обовязкове пенсійне страхування з 1979 року по 2001 рік.

Згідно Списку текстильних виробництв і професій, робота на яких дає робітницям право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 583 право на отримання пільгової пенсії за віком після досягнення 50-річного віку мають право жінки, які пропрацювали на виробництвах: бавовняне, ватне, льняне, вовняне, шовкове, конопле-джутове, трикотажне, текстильно-галантерейне і валяльно-повстяне текстильного цеху, в тому числі: професії ткача.

Отже, періоди роботи позивача на даних підприємствах підтверджується підписом відповідальної особи та печаткою підприємства відповідно до записів у трудовій книжці та не потребують додаткового відокремлення та підтвердження довідками.

Відтак, судом першої інстанції вірно встановлено, що, починаючи з 1983 року, позивач працювала в тих же, шкідливих для здоровя умовах, і на тих же ткацьких стаканах у ткацькому цеху на Луцькому шовковому комбінаті ім. 60-річчя Радянської України, правонаступниках якого були Державне підприємство «Волтекс», ВАТ «Луцький шовковий комбінат «Волтекс».

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.243, 246, 250, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 жовтня 2017 року у справі № 161/13640/17 (головуючий суддя Олексюк А.В., м.Луцьк) без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

У разі якщо розгляд справи відбувався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4
Повний текст судового рішення складено 21 грудня 2017 року