Справа № 824/667/17-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 р. м. Чернівці справа № 824/667/17-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Левицького В.К.

за участю секретаря судового засідання Бідней О.В.

сторін:

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовами ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

до Головного управління ДФС у Чернівецькій області

про скасування податкових повідомлень-рішень.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 (далі позивач - 1) звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просить скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 30.06.2017 р. щодо зобов'язання сплатити податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у загальному розмірі 54411,71 грн, а саме:

- податкове повідомлення-рішення №33754-13 від 30.06.2017 р., яким визначено суму податкового зобовязання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016 р. у розмірі 8094,37 грн;

- податкове повідомлення-рішення №33755-13 від 30.06.2017 р., яким визначено суму податкового зобовязання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016 р. у розмірі 24026,81 грн;

- податкове повідомлення-рішення №33756-13 від 30.06.2017 р., яким визначено суму податкового зобовязання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016 р. у розмірі 1852,03 грн;

- податкове повідомлення-рішення №33757-13 від 30.06.2017 р., яким визначено суму податкового зобовязання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016 р. у розмірі 16143,27 грн;

- податкове повідомлення-рішення №33758-13 від 30.06.2017 р., яким визначено суму податкового зобовязання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016 р. у розмірі 4295,23 грн.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 15.09.2017 р. відкрито провадження справі № 824/667/17-а за вказаним позовом та призначено справу до судового розгляду.

ОСОБА_5 (далі позивач 2) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області № 33752-13 від 30.06.2017 р., яким визначено суму податкового зобовязання сплатити податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 36474,28 грн.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 06.09.2017 р. відкрито провадження справі № 824/669/17-а за вказаним позовом та призначено справу до судового розгляду.

ОСОБА_6 (далі позивач 3) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області № 33749-13 від 30.06.2017 р., яким визначено суму податкового зобовязання сплатити податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 17639,78 грн.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 06.09.2017 р. відкрито провадження справі № 824/670/17-а за вказаним позовом та призначено справу до судового розгляду.

ОСОБА_7 (далі позивач 4) звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 30.06.2017 р. щодо зобов'язання сплатити податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у загальному розмірі 117550,28 грн, а саме:

- податкове повідомлення-рішення №33761-13 від 30.06.2017 р., яким визначено суму податкового зобовязання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016 р. у розмірі 24832,94 грн;

- податкове повідомлення-рішення №33762-13 від 30.06.2017 р., яким визначено суму податкового зобовязання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016 р. у розмірі 2050,46 грн;

- податкове повідомлення-рішення №33763-13 від 30.06.2017 р., яким визначено суму податкового зобовязання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016 р. у розмірі 37396,16 грн;

- податкове повідомлення-рішення №33764-13 від 30.06.2017 р., яким визначено суму податкового зобовязання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016 р. у розмірі 20364,08 грн;

- податкове повідомлення-рішення №33765-13 від 30.06.2017 р., яким визначено суму податкового зобовязання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016 р. у розмірі 32906,64 грн.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 15.09.2017 р. відкрито провадження справі № 824/672/17-а за вказаним позовом та призначено справу до судового розгляду.

02.10.2017 р. ухвалою суду обєднано для спільного розгляду і вирішення в одному провадженні адміністративні справи №824/667/17-а, №824/669/17-а, №824/670/17-а, №824/672/17-а та присвоєно обєднаним справам загальний № 824/667/17-а.

В обґрунтування позовних вимог, позивачі вказували, що зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситись пізніше як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки, а тому Головне управління ДФС України в Чернівецькій області розміри ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки встановлені на території Лашківської сільської ради рішенням від 22.01.2016 р. №2-4/16 зі змінами підлягають застосуванню не раніше наступного бюджетного періоду, тобто тільки у 2017 р. Також позивачі вказували, що при нарахуванні податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для них встановлена нульова ставка податку.

Головне управління ДФС у Чернівецькій області (далі - відповідач) до суду подало письмові заперечення проти позовів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відповідно до яких, вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, зазначаючи, що законодавець наділив органи місцевого самоврядування правом переглянути рішення щодо встановлення місцевих податків і зборів на 2016 р. у місячний термін, а тому ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки повинні розраховуватись відповідно до Положення, затвердженого рішенням Лашківської сільської ради №2-4/16 від 22.01.2016 р. та становить для обєктів нежитлової нерухомості 3 відсотка мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня звітного податкового року за 1 кв.м загальної площі обєкта нерухомості.

В судовому засіданні представником позивачів позов підтримали повністю та посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позови не визнав, просив у їх задоволенні відмовити та надав пояснення аналогічні викладеним у запереченнях проти позовів.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне.

ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 (Т. 1 а.с. 69 - 70).

04.11.2010 р. за ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право власності серії САЕ №120656, виданим виконавчим комітетом Лашківської сільської ради зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно №16532357 будівлю столярного цеху та складу, яка знаходиться за адресою Чернівецька область, Кіцманський район, с. Витилівка, вул. Крикливця, будинок 57в, загальною площею 195,80 кв.м. (Т. 1 а.с. 15, 16).

18.03.2010 р. на підставі Свідоцтва серії САС №594275 Кіцманським РБТІ за № 565 зареєстровано за позивачем-1 на праві приватної власності будівлю свинарника, яка знаходиться за адресою Чернівецька область, Кіцманський район, с. Лашківка, вул. Механізаторів, будинок 10 загальною площею 581,20 кв.м. (Т. 1 а.с. 23, 24).

18.03.2010 р. комунальним підприємством "Кіцманське районне бюро технічної інвентаризації" на підставі Свідоцтва серії САС №594276 зареєстровано за позивачем-1 право приватної власності на нежитлову будівлю, яка знаходиться за адресою Чернівецька область, Кіцманський район, с. Витилівка, вул. Крикливця, будинок 47в, загальною площею 44,80 кв.м. (Т. 1 а.с. 31, 32).

На підставі Свідоцтва на право власності серії САЕ №120664 в Реєстрі прав власності на нерухоме майно комунальним підприємством "Кіцманське районне бюро технічної інвентаризації" 12.11.2010 р. за №32050106 зареєстровано за позивачем 1 на праві приватної спільної часткової власності ? частки на будівлю майстерні, яка знаходиться за адресою Чернівецька області, Кіцманський район, с. Лашківка, вул. Механізаторів, будинок 1, загальною площею 390,50 кв.м. (Т. 1 а.с. 39, 40).

На підставі договору купівлі продажу будівлі від 15.05.2004 р. серії ВВС №489184 в Реєстрі прав власності на нерухоме майно комунальним підприємством "Кіцманське районне бюро технічної інвентаризації" 19.05.2004 р. зареєстровано право приватної власності за позивачем-1 на будинок колишньої котельні, який знаходиться за адресою Чернівецька область, Кіцманський район, с. Витилівка, вул. Крикливця, буд. 49а, загальною площею 103,90 кв.м. (Т. 1 а.с. 47, 48).

Право власності на вказані об'єкти нерухомого майна за позивачем-1 підтверджується також дослідженою в судовому засіданні Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта.

Керуючись п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 та п.п. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПК України та враховуючи визначену Положенням про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, яке затверджене рішенням Лашківської сільської ради №2-4/16 від 22.01.2016 р. ставку податку у розмірі 3 % від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. м. бази оподаткування, Головним управлінням ДФС у Чернівецькій області 30.06.2017 р. винесено податкові повідомлення-рішення, якими позивачу-1 визначено грошове зобов'язання, а саме:

- податкове повідомлення-рішення №33754-13, яким визначено суму податкового зобовязання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016 р. у розмірі 8094,37 грн (Т. 1 а.с. 14);

- податкове повідомлення-рішення №33757-13, яким визначено суму податкового зобовязання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016 р. у розмірі 16143,27 грн (Т. 1 а.с. 38);

- податкове повідомлення-рішення №33758-13, яким визначено суму податкового зобовязання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016 р. у розмірі 4295,23 грн (Т. 1 а.с. 46);

- податкове повідомлення-рішення №33755-13, яким визначено суму податкового зобовязання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016 р. у розмірі 24026,81 грн (Т. 1 а.с. 22);

- податкове повідомлення-рішення №33756-13, яким визначено суму податкового зобовязання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016 р. у розмірі 1852,03 грн (Т. 1 а.с. 30).

ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2), ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 (Т. 1 а.с. 147 - 149).

На підставі договору дарування будівель і споруд виробничого призначення від 21.02.2012 р. в Реєстрі прав власності на нерухоме майно комунальним підприємством "Кіцманське районне бюро технічної інвентаризації" 22.02.2012 р. зареєстровано право приватної власності за позивачем-2 на будівлі загальною площею 491,50 кв.м. і споруди виробничого призначення загальною площею 390,80 кв.м., які знаходяться за адресою Чернівецька область, Кіцманський район, с. Лашківка, вул. Головна (вул. Леніна), будинок 47 (Т. 1 а.с. 124, 125).

Право власності на вказаний об'єкт нерухомого майна за позивачем-2 підтверджується також дослідженою в судовому засіданні Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта.

Керуючись п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 та п.п. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПК України та враховуючи визначену Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, яке затверджене рішенням Лашківської сільської ради №2-4/16 від 22.01.2016 р. ставку податку у розмірі 3 % від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. м. бази оподаткування, Головним управлінням ДФС у Чернівецькій області 30.06.2017 р. винесено податкове повідомлення-рішення №33752-13, яким позивачу-2 визначено суму податкового зобовязання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016 р. у розмірі 36474,28 грн (Т. 1 а.с. 123).

ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_3), ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_6 (Т. 2 а.с. 32 - 33).

На підставі Свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Лашківської сільської ради серії ЯЯЯ №898605 в Реєстрі прав власності на нерухоме майно комунальним підприємством "Кіцманське районне бюро технічної інвентаризації" зареєстровано 18.06.2007 р. за позивачем-3 будівлі та споруди, які знаходяться за адресою Чернівецька область, Кіцманський район, с. Лашківка, вул. Озерна (вул. Комуністична), буд. 14, загальною площею 426,70 кв.м. (Т. 2 а.с. 11, 12).

Право власності на вказаний об'єкт нерухомого майна за позивачем-3 підтверджується також дослідженою в судовому засіданні Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта.

Керуючись п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 та п.п. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПК України та враховуючи визначену Положенням про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, яке затверджене рішенням Лашківської сільської ради №2-4/16 від 22.01.2016 р. ставку податку у розмірі 3 % від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. м. бази оподаткування, Головним управлінням ДФС у Чернівецькій області 30.06.2017 р. винесено податкове повідомлення-рішення №33749-13, яким позивачу-3 визначено суму податкового зобовязання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016 р. у розмірі 17639,78 грн (Т. 2 а.с. 10).

ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_4), ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_8 (Т. 2 а.с. 138).

На підставі договору купівлі продажу від 19.06.2003 р. серії ВАК №811780, в Реєстрі прав власності на нерухоме майно комунальним підприємством "Кіцманське районне бюро технічної інвентаризації" 16.09.2003 р. зареєстровано за позивачем-4 право приватної власності на будівлю колишнього дитячого садка, який знаходиться за адресою Чернівецька область, Кіцманський район, с. Витилівка, вул. 28 червня, буд. 11, загальною площею 600,70 кв.м. (Т. 2 а.с. 92, 93).

На підставі рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 05.05.2006 р., в Реєстрі прав власності на нерухоме майно комунальним підприємством "Кіцманське районне бюро технічної інвентаризації" 24.05.2006 р. зареєстровано за позивачем-4 право приватної власності на нежитлові будівлі та споруди, які знаходяться за адресою Чернівецька область, Кіцманський район, с. Витилівка, вул. Молодіжна, буд. 5, загальною площею 49,60 кв.м. (Т. 2 а.с. 99, 100).

На підставі Свідоцтв про право власності серії САВ №591965, САВ №591964 та САВ №591967, в Реєстрі прав власності на нерухоме майно комунальним підприємством "Кіцманське районне бюро технічної інвентаризації" 24.09.2009 р. зареєстровано за позивачем-4 право приватної власності на будівлі виробничого сільськогосподарського призначення, які знаходиться за адресами Чернівецька область, Кіцманський район, с. Витилівка, вул. Польова, буд. 2а, 2б та 2в, загальними площами відповідно 904,60 кв.м., 796,00 кв.м. та 492,60 кв.м. (Т. 2 а.с. 106, 107, 113, 114, 120, 121).

Право власності на вказані об'єкти нерухомого майна за позивачем-4 підтверджується також дослідженою в судовому засіданні Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта.

Керуючись п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 та п.п. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПК України та враховуючи визначену Положенням про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, яке затверджене рішенням Лашківської сільської ради №2-4/16 від 22.01.2016 р. ставку податку у розмірі 3 % від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. м. бази оподаткування, Головним управлінням ДФС у Чернівецькій області 30.06.2017 р. винесено податкові повідомлення-рішення, якими позивачу-4 визначено грошове зобов'язання, а саме:

- податкове повідомлення-рішення №33761-13, яким визначено суму податкового зобовязання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016 р. у розмірі 24832,94 грн (Т. 2 а.с. 91);

- податкове повідомлення-рішення №33762-13, яким визначено суму податкового зобовязання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016 р. у розмірі 2050,46 грн (Т. 2 а.с. 98);

- податкове повідомлення-рішення №33763-13, яким визначено суму податкового зобовязання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016 р. у розмірі 37396,16 грн (Т. 2 а.с. 105);

- податкове повідомлення-рішення №33764-13, яким визначено суму податкового зобовязання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016 р. у розмірі 20364,08 грн (Т. 2 а.с. 112);

- податкове повідомлення-рішення №33765-13, яким визначено суму податкового зобовязання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016 р. у розмірі 32906,64 грн (Т. 2 а.с. 119).

Не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями рішеннями, позивачі звернулися до суду із вказаними позовами.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Статтями 67 та 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України від 02.12.2010 р. № 2755- IV (далі - ПК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 10.1 ст. 10 ПК України до місцевих податків належать: податок на майно та єдиний податок.

Статтею 15 ПК України визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Статтею 265 ПК України встановлено, що податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Підпунктом 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України передбачено, що платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

При цьому, об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України), а базою оподаткування є загальна площа об'єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (пп. 266.3.1 п. 266.3 ст. 266 ПК України).

Зі змісту наведених законодавчих норм, суд вбачає, що податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачують фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно п.п. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України ставки податку для об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об'єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує три відсотки розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Зі змісту наведених законодавчих норм суд вбачає, що встановлення місцевого податку, зокрема, в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є безумовним обов'язком місцевої ради, який повинен бути виконаний шляхом прийняття відповідного рішення.

Відповідно до п.п. 12.3.1-12.3.5 п. 12.3 ст. 12 ПК України сільські, селищні, міські ради та ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом.

При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи, визначенні ст. 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.

Копія прийнятого рішення про встановлення місцевих податків чи зборів надсилається у десятиденний строк з дня оприлюднення до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та зборів.

Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

У разі якщо сільська, селищна, міська рада або рада об'єднаних територіальних громад, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обов'язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю.

Згідно зі ст. 3 Бюджетного кодексу України, бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Таким чином, зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року; при цьому опублікування рішення органу місцевого самоврядування про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, як місцевого податку, пізніше 15 липня року, є підставою для застосування відповідних норм оподаткування не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Аналізуючи вказані норми, суд приходить до висновку, що в даному випадку плановий період це рік прийняття рішення органу місцевого самоврядування про визначення ставок податку, а бюджетний період наступний після оприлюднення вказаного рішення рік.

Тобто, рішення місцевої ради стосовно податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, прийняте в 2016 році, не могло бути застосоване в цьому ж 2016 році. Таке рішення могло передбачати плановим лише 2017 рік і саме з цього періоду ставка даного податку могла вважатись встановленою місцевою радою саме у такому розмірі.

Наведене узгоджується з принципом стабільності, на якому ґрунтується податкове законодавство, що закріплений у п.п. 4.1.9 п. 4.1 ст. 4 ПК України, за змістом якого зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Судом встановлено, що рішенням Лашківської сільської ради XXXVIII сесії VI скликання від 29.01.2015 р. №11-38/15 вирішено встановити в 2015 р. на території сіл Лашківка та Витилівка податок на майно, в тому числі податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (Т. 1 а.с. 130 134, Т. 2 а.с. 126 130, 131 - 136).

Відповідно до п. 6.1 Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки затвердженого вказаним рішенням ставки податку для обєктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб встановлюється у відсотках до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв.м. бази оподаткування.

Пунктом 6.3 вказаного Положення визначено, що ставки податку для фізичних осіб встановлено, в тому числі 0,1 відсотка для всіх типів обєктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку.

22.01.2016 р. рішенням Лашківської сільської ради №2-4/16 затверджено Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2016 р. (Т. 1 а.с. 135 - 140).

Відповідно до п. 6 вказаного Положення ставка на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на обєкти нежитлової нерухомості будівлі, приміщення, що віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду нерухомих обєктів визначених п. 2 ч. 2 ст. 266 ПК України становить 3 % від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. м. бази оподаткування.

28.01.2016 р. рішенням Лашківської сільської ради V позачергової сесії VII скликання №29-5/16 внесено зміни до додатку №1 п. 1 рішення IV сесії VII скликання Лашківської сільської ради від 22.01.2016 р. за №2-4/16 «Про затвердження Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки» та викладено його в такій редакції: база оподаткування обєкта/обєктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи-платника податку, зменшується: а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості на 60 кв.м; б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості 120 кв.м.; в) для різних типів обєктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток) на 180 кв.м. Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік) (Т. 1 а.с. 65).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що рішення Лашківської сільської ради №2-4/16, яке прийняте 22.01.2016 р. та оприлюднене тільки у 2016 р. може бути плановим тільки в 2017 р., оскільки визначені ним ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 3 % від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. м. бази оподаткування застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом, тобто тільки у 2017 р.

Таким чином, у 2016 р. застосуванню підлягає ставка податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, яка запроваджена рішенням Лашківської сільської ради XXXVIII сесії VI скликання від 29.01.2015 р. №11-38/15, а саме 0,1 відсотка для всіх типів обєктів нежитлової нерухомості (в тому числі їх часток), що знаходяться на земельних ділянках, які перебувають у власності або у користуванні, та за які сплачується земельний податок або орендна плата за землю.

За наведених обставин та особливостей правового регулювання, суд дійшов висновку, що застосування контролюючим органом ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, яка встановлена рішенням Лашківської сільської ради №2-4/16 від 28.01.2016 р., не може мати місце у 2016 р.

В іншому випадку, таке застосування не відповідало б положенням ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

У рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 р. №1-рп/99 акцентується увага на тому, що вищевказана конституційна норма допускає зворотну дію в часі лише нормативно-правових актів, які стосуються скасування чи пом'якшення відповідальності за правопорушення фізичних осіб.

При цьому, суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, в рішенні від 14.10.2010 р. у справі «Щокін проти України» (заяви №23759/03 та №37943/06), де Суд зазначив, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Говорячи про «закон», ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях цієї Конвенції. Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. На думку Суду, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого важливого фінансового питання, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника.

Як також наголосив Європейський суд з прав людини в рішення від 26.06.2014 р. у справі «Суханов та Ільченко проти України» (заяви №68385/10 та №71378/10), перша і найбільш важлива вимога ст. 1 Першого Протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання органів влади у право мирно володіти своїм майном має бути законним і переслідувати законну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання має бути пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, має бути досягнуто «справедливого співвідношення» між інтересами суспільства і вимогами щодо захисту прав людини. Такий баланс не досягнутий, якщо особа чи особи у справі мали нести індивідуальні або додаткові обов'язки

Отже, сума податкового зобов'язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, яка мала би бути визначеною фіскальним органом при сплаті податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки становить 0,1 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року за 1 кв.м. обєктів нежитлової нерухомості.

Крім того, в судовому засіданні відповідачем не доведено та не обґрунтовано правомірність нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на весь обєкт нерухомості за адресою Чернівецька область, Кіцманський район, с. Лашківка, вул. Механізаторів, буд. 1, без врахування того, що ОСОБА_4 належить тільки ? частки вказаного обєкту та він володіє вказаним об'єктом на праві спільної часткової власності.

Зважаючи на наведені вище норми права та встановлені по справі обставини, суд визнає протиправними та скасовує оскаржувані позивачами податкові повідомлення-рішення.

Суд не бере до уваги доводи представника відповідача стосовно того, що законодавець наділив органи місцевого самоврядування правом переглянути рішення щодо встановлення місцевих податків і зборів на 2016 р. у місячний термін, з наступних міркувань.

В п. 7 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" від 24.12.2015 р. № 909-VIII (далі Закон № 909-VIII), який набув чинності з 01.01.2016 р., зазначено: рекомендувати органам місцевого самоврядування у місячний термін з дня опублікування цього Закону переглянути рішення щодо встановлення на 2016 рік податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів житлової нерухомості, а також прийняти та оприлюднити рішення щодо встановлення у 2016 році податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів нежитлової нерухомості, податку на майно (в частині транспортного податку) та акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Таким чином, приписи цього Закону в частині перегляду органами місцевого самоврядування прийнятих на 2016 рік рішень щодо встановлення місцевих податків і зборів носять рекомендаційний, а не імперативний характер.

Також, п. 4 Прикінцевих положень вказаного Закону передбачено установити, що в 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені п.п. 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 ПК України та Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Крім того, слід зазначити, що вказаним Законом № 909-VIII не внесено зміни до п.п. 4.1.9 п. 4.1 ст. 4 та п.п. 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 ПК України, як і не було внесено змін до ч. 3 ст. 27 Бюджетного кодексу України.

Разом з тим, відповідач, виконуючи рекомендацію Закону № 909-VIII та приймаючи спірні рішення, зобов'язаний був дотримуватись інших обов'язкових приписів ПК України, а саме, щодо оприлюднення рішень органів місцевого самоврядування, яким визначаються ставки місцевих податків та порядку їх застосування.

Також, суд звертає увагу, що зазначена норма кореспондується з принципом стабільності, на якому ґрунтується податкове законодавство, що проголошений у ст. 4 ПК України (п.п. 4.1.9 п. 4.1). Відповідно до цього принципу зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що Законом № 909-VIII лише рекомендовано органам місцевого самоврядування вчинити певні дії, в той час як п.п. 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 ПК України законодавцем чітко встановлено повноваження сільських рад при встановленні місцевих податків та зборів, які, враховуючи ст. 19 Конституції України, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналогічна позиція викладення в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 07.06.2017 р. (справа № К/800/33/547/16 (712/2617/16-а)) та від 30.08.2016 р. (справа № К/800/8077/16).

В той же час, суд відхиляє доводи представників позивачів стосовно того, що при нарахуванні податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для позивачів встановлена нульова ставка податку, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 6.3.1 Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки затвердженого рішенням Лашківської сільської ради XXXVIII сесії VI скликання від 29.01.2015 р. №11-38/15 ставки податку для фізичних осіб встановлено в таких розмірах, в тому числі, що нульова ставка податку для всіх типів обєктів нежитлової нерухомості (в тому числі їх часток), що перебувають у власності платника податку, крім обєктів нежитлової нерухомості, що знаходяться на земельних ділянках, які перебувають у власності або користуванні, та за які сплачується земельний податок або орендна плата за землю.

Як вбачається із матеріалів справи, листами Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області від 25.10.2017 р. №2941/6-17, №2945/6-17 та №2948/6-17 повідомлено, що в державному земельному кадастрі відсутні відомості про приналежність позивачам земельних ділянок, а саме:

за ОСОБА_4 за адресами: с. Витилівка, вул. Крикливця, будинок 57в, вул. Механізаторів, будинок 10, вул. Крикливця, буд. 47в, с. Лашківка вул. Механізаторів, буд. 1;

за ОСОБА_7 за адресами: с. Витилівка, вул. Польова, будинки 2а, 2б та 2в та вул. Молодіжна, будинок 5;

за ОСОБА_6 за адресою: с. Лашківка, вул. Озерна, будинок 14.

Листами Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області від 25.10.2017 р. №2941/6-17, №2944/6-17 повідомлено, що:

за ОСОБА_5 зареєстрований договір купівлі продажу земельної ділянки від 21.01.2015 р. для будівництва і обслуговування будівель торгівлі за адресою: вул. Головна, 47, с. Лашківка, Кіцманський район, кадастровий номер :05:001:0042;

за ОСОБА_4 обліковується земельна ділянка для обслуговування будівлі котельні за адресою вул. Крикливця, 49А, с. Витилівка, Кіцманського району, державний акт ЯЛ №325311 від 14.04.2011 р., кадастровий номер :04:001:0106;

за ОСОБА_7 обліковуються земельні ділянки для обслуговування нежитлової будівлі, що розташовані за адресою Кіцманський район, с. Витилівка, вул. 28 червня, будинок 11, державний акт ЯБ №440884 від 29.08.2006 р., кадастровий номер :04:001:0072, державний акт ЯБ №440885 від 29.08.2006 р., кадастровий номер :04:001:0073

Частинами 1 та 2 ст. 120 Земельного кодексу України (далі ЗК України, чинного на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до ст. ст. 125 та 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, яка оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Аналогічним чином перехід права власності на земельну ділянку до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, визначений положеннями ст. 377 Цивільного кодексу України.

Згідно ч. 3 ст. 7 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 р. № 161-ХІV до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Зважаючи на ці положення, суд приходить до переконання, що новий власник земельної ділянки не звільняється від необхідності оформлення права на земельну ділянку відповідно до вимог законодавства.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов'язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією будівлею.

Таким чином, з вказаних норм випливає та дає можливість визначити, хто саме є платником земельного податку, що є об'єктом оподаткування, з якого моменту виникає (набувається, переходить) обов'язок сплати цього податку, подію (явище), з якою припиняється його сплата, умови та підстави сплати цього платежу у разі вчинення правочинів із земельною ділянкою чи будівлею (її частиною), які на ній розташовані.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки позивачі зареєстрували право власності на нерухоме майно у них виник обовязок для реєстрації відповідних прав на земельні ділянки на яких розташоване дане майно, а відповідно у них відсутні підстави для застосування нульової ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, а саме квитанцій та інтегрованих карток, позивачі сплатили податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з розрахунку 0,1 відсотка до розміру мінімальної заробітної плати за 1 кв.м. бази оподаткування. Зокрема:

- ОСОБА_4 сплачено податку згідно квитанцій від 08.08.2017 р. на суму 269,81 грн, на суму 800,89 грн, на суму 61,73 грн, на суму 269,05 грн, на суму 143,17 грн (Т. 1 а.с. 20, 28, 36, 44, 52);

- ОСОБА_5 сплачено податку згідно квитанції від 10.08.2017 р. на суму 1215,80 грн (Т. 1 а.с. 129);

- ОСОБА_6 сплачено податку згідно квитанцій від 10.08.2017 р. на суму 587,99 грн (Т. 2 а.с. 16);

- ОСОБА_7 сплачено податку згідно платіжних доручень від 15.08.2017 р. на суму 827,76 грн, на суму 68,39 грн, на суму 1246,54 грн, на суму 678,80 грн, на суму 1096,88 грн, (Т. 2 а.с. 97, 104, 111, 118, 122).

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судовим розглядом встановлено порушення зазначених критеріїв відповідачем під час прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до положень, закріплених ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час судового розгляду справи відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів належними засобами доказування правомірність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що за подання вказаного позову позивачами сплачено судовий збір, а саме:

- ОСОБА_4 згідно квитанцій від 31.08.2017 р. №35 на суму 640,00 грн та від 14.09.2017 р. №КП-550/1 на суму 2560,00 грн (Т. 1 а.с. 4, 17);

- ОСОБА_5 згідно квитанції від 31.08.2017 р. №38 на суму 640,00 грн (Т. 1 а.с. 116);

- ОСОБА_6 згідно квитанції від 31.08.2017 р. № 37 на суму 640,00 грн (Т. 2 а.с. 3);

- ОСОБА_7 згідно квитанцій №40 від 31.08.2017 р. на суму 640,00 грн та від 14.09.2017 р. №КП-561/1 на суму 2024,49 (Т. 2 а.с. 81, 152).

Оскільки позов задоволено повністю, суд стягує на користь позивачів сплачений ними судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Чернівецькій області.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 70-72, 86, 94, 158, 160 - 167 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_4 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області №33754-13 від 30.06.2017 р., яким визначено суму податкового зобовязання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016 р. у розмірі 8094,37 грн.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області №33755-13 від 30.06.2017 р., яким визначено суму податкового зобовязання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016 р. у розмірі 24026,81 грн.

4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області №33756-13 від 30.06.2017 р., яким визначено суму податкового зобовязання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016 р. у розмірі 1852,03 грн.

5. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області №33757-13 від 30.06.2017 р., яким визначено суму податкового зобовязання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016 р. у розмірі 16143,27 грн.

6. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області №33758-13 від 30.06.2017 р., яким визначено суму податкового зобовязання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016 р. у розмірі 4295,23 грн.

7. Стягнути з Головного управління ДФС у Чернівецькій області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_4 сплачений судовий збір в сумі 3200,00 грн.

8. Адміністративний позов ОСОБА_5 задовольнити повністю. повністю.

9. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області № 33752-13 від 30.06.2017 р., яким визначено суму податкового зобовязання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016 р. у розмірі 36474,28 грн.

10. Стягнути з Головного управління ДФС у Чернівецькій області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_5 сплачений судовий збір в сумі 640,00 грн.

11. Адміністративний позов ОСОБА_6 задовольнити повністю.

12. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області № 33749-13 від 30.06.2017 р., яким визначено суму податкового зобовязання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016 р. у розмірі 17639,78 грн.

13. Стягнути з Головного управління ДФС у Чернівецькій області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_6 сплачений судовий збір в сумі 640,00 грн.

14. Адміністративний позов ОСОБА_7 задовольнити повністю.

15. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області №33761-13 від 30.06.2017 р., яким визначено суму податкового зобовязання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016 р. у розмірі 24832,94 грн.

16. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області №33762-13 від 30.06.2017 р., яким визначено суму податкового зобовязання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016 р. у розмірі 2050,46 грн.

17. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області №33763-13 від 30.06.2017 р., яким визначено суму податкового зобовязання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016 р. у розмірі 37396,16 грн.

18. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області №33764-13 від 30.06.2017 р., яким визначено суму податкового зобовязання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016 р. у розмірі 20364,08 грн.

19. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області №33765-13 від 30.06.2017 р., яким визначено суму податкового зобовязання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016 р. у розмірі 32906,64 грн.

20. Стягнути з Головного управління ДФС у Чернівецькій області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_7 сплачений судовий збір в сумі 3200,00 грн.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно ст. 254 КАС України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.К. Левицький

Постанова в повному обсязі складено протягом п'яти робочих днів 21 грудня 2017 р.