Справа № 357/5713/17
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 357/5713/17 Головуючий у 1-й інстанції: Цуранов А.Ю. Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
У Х В А Л А

Іменем України

12 грудня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.

за участю секретаря Цюпка Б.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Департаменту соціального захисту населення Київської обласної держаної адміністрації на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області, виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області, Київської обласної державної адміністрації, Департаменту соціального захисту населення Київської обласної держаної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2017 року позивач звернувся в Білоцерківський міськрайонний суд Київської області з позовом до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області, виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області, Київської обласної державної адміністрації, Департаменту соціального захисту населення Київської обласної держаної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 липня 2017 року позов задоволено частково:

визнано протиправною відмову Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації у встановленні ОСОБА_3 статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, зобов'язано Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації повторно розглянути подання виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області щодо встановлення ОСОБА_3 статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та видати йому посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1. В іншій частині вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеною постановою, відповідач - Департамент соціального захисту населення Київської обласної держаної адміністрації подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити. На думку апелянта, оскаржувана постанова винесена судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який набрав законної сили з 01.01.2015, зону посиленого радіоекологічного контролю виключено з переліку зон радіоактивно забруднених територій, а тому відсутні підстави для встановлення позивачу статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та видачі відповідного посвідчення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач є громадянином, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986-1993 роках (безстроково), що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 (а.с. 8).

Згідно з експертним висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв'язку хвороб, що привели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильський АЕС від 12.09.2016 № 10099 захворювання позивача пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС (а.с. 6).

З 12 жовтня 2016 року позивачу довічно встановлено другу групу інвалідності, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0513705, при цьому зазначено, що захворювання пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС (а.с. 7).

Позивач звернувся до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області, з заявою про визнання його потерпілим від Чорнобильської катастрофи 1 категорії та видачі відповідного посвідчення.

Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області листом № 8494 від 09 листопада 2016 року відмовило позивачу у прийнятті документів для встановлення статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, посилаючись на те, що територія на якій проживає позивач, не відноситься до території посиленого радіоекологічного контролю.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 січня 2017 року у справі № 357/13478/16-а позов ОСОБА_3 до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради, Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області, Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації про зобов'язання прийняти документи та видати посвідчення потерпілого від аварії на ЧАЕС задоволено:

визнано протиправною відмову Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради у прийнятті документів у ОСОБА_3 для встановлення йому статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1;

зобов'язано Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області прийняти документи ОСОБА_3 для встановлення статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1;

зобов'язано виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області внести подання до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації для встановлення ОСОБА_3 статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1;

зобов'язано Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації розглянути подання та прийняти рішення у відповідності до вимог закону. Постанова в апеляційному порядку не оскаржувалась.

На виконання вимог зазначеної постанови, Управлінням соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області було прийнято документи позивача, про що в журналі прийому громадян на отримання посвідчення зроблено відповідний запис за № 27 (а.с. 15).

Виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради Київської області було підготовлено подання від 03.04.2017 № 1155/1-7 та список осіб, для визначення статусу постраждалого внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС категорія 1А, документи яких відповідають вимогами постанови КМУ від 20.01.1997 № 51 по м. Біла Церква від 05.04.2017 і подано їх до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації для вирішення питання про встановлення ОСОБА_3 статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та видачі посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 (а.с. 19-20).

Листом Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації від 07.04.2017 № 05-59-768 «Про розгляд подання виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області щодо встановлення ОСОБА_3 статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1» позивачу відмовлено у встановленні статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та видачі відповідного посвідчення, з посиланням на те, що з 01.01.2015 позивач не проживає на території забрудненої зони та не належить до потерпілих від Чорнобильської катастрофи 4 категорії. Також, Департамент зазначив, що у рішенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 січня 2017 року у справі № 357/13478/16-а відсутнє зобов'язання Департаменту встановити позивачу відповідний статус та видати посвідчення (а.с. 9-10).

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно виходив з наступного.

Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Так, у відповідності до п. 4 частини першої ст. 11 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

У відповідності до п. 1 частини першої ст. 14 вказаного Закону для встановлення пільг і компенсацій визначаються категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до яких належать інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу. Зазначені особи належать до 1 категорії.

Таким чином, особа набуває статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії у разі, якщо вона вже має статус постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи іншої категорії та їй встановлено інвалідність, щодо якої встановлено причинний зв'язок із Чорнобильською катастрофою.

З огляду на те, що позивач є громадянином, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії та з 12 жовтня 2016 року йому було встановлено довічно ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного із впливом аварії на Чорнобильській АЕС позивач має право на встановлення статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та отримання відповідного посвідчення.

Визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій містилося у ст. 2 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно вказаної норми права до зон радіоактивного забруднення належали: зона відчуження, зона безумовного (обов'язкового) відселення, зона гарантованого добровільного відселення та зона посиленого радіоекологічного контролю.

Аналогічне визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій містилося у ст. 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи».

01.01.2015 набув чинності Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-VIII від 28.12.2014, яким статтю 2 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було виключено, а також виключено абз. 5 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», який визначав зону посиленого радіоекологічного контролю як одну із зон радіоактивно забруднених територій.

Разом з цим, саме по собі виключення зони посиленого радіоекологічного контролю із переліку радіоактивно забруднених територій не позбавляє осіб, яким раніше були видані посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідного статусу і не спростовує факту проживання/роботи/навчання особи протягом, встановленого законом, проміжку часу, на території раніше віднесеній до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Прикінцевими положеннями Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» також не було передбачено, що раніше видані посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, є недійсними.

Крім того, Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції, чинній після 01.01.2015, передбачає надання особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, певних пільг та компенсацій. Зокрема, ст.ст. 51 та 56 вказаного Закону передбачають надання особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, додаткової пенсії та пільг щодо обчислення стажу роботи (служби).

Колегія суддів вважає необгрунтованими посилання апелянта на те, що довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0513705 видана позивачу після 01.01.2015 та зазначає, що для вирішення питання про встановлення позивачу статусу потерпілого категорії 1 не має правового значення дата проходження позивачем огляду та встановлення інвалідності, оскільки позивач ще з 06 лютого 1995 року має статус громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986-1993 роках, який зберігається у нього довічно.

Така ж сама правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 24 лютого 2017 року у справі № 823/1809/16 (К/800/3128/17).

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року N 51 затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Порядок регулює правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно з п. 2 вказаного Порядку посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Абзацом 2 п. 10 вказаного Порядку встановлено, що видача посвідчень іншим потерпілим і учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також дружині (чоловіку) або опікуну дітей померлого громадянина, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання.

05 лютого 2013 року Київською обласною державною адміністрацією прийнято розпорядження № 43 «Про затвердження положення про Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації».

Пунктами 1, 2 вказаного Положення встановлено, що Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації (далі - департамент) є структурним підрозділом Київської обласної державної адміністрації, що утворюється головою облдержадміністрації, підзвітним і підконтрольним голові облдержадміністрації та Міністерству соціальної політики України (далі - Мінсоцполітики).

Департамент забезпечує виконання повноважень, встановлених законодавством України у сфері соціального захисту працюючого населення, у тому числі працівників, зайнятих на роботах зі шкідливими та важкими умовами праці; соціальної підтримки та надання соціальних послуг особам похилого віку, інвалідам, сім'ям та особам, які перебувають у складних життєвих обставинах, малозабезпеченим та іншим соціально вразливим верствам населення; захисту прав та реалізації соціальних гарантій, визначених законодавством України для окремих категорій населення, у тому числі ветеранів війни та праці, жертв політичних репресій та нацистських переслідувань, громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

З аналізу вищевикладених правових норм вбачається, що Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації є структурним підрозділом Київської обласної державної адміністрації, що забезпечує виконання повноважень у сфері соціального захисту населення, у тому числі громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Вищевикладене, на думку колегії суддів, свідчить про те, що саме до повноважень Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації належить встановлення статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та видача відповідного посвідчення.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що листом від 07.04.2017 № 05-59-768 Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації відмовив позивачу у видачі відповідного посвідчення, при цьому нічого не зазначив з приводу того, що вирішення даного питання не належить до його компетенції.

Відповідно до с. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Київської обласної держаної адміністрації - залишити без задоволення.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 липня 2017- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 18 грудня 2017 року.

Головуючий суддя Н.В. Безименна

Судді А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко