Справа № 810/2827/17
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2017-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/2827/17
УХВАЛА

20 грудня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Степанюка А.Г., суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І., перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Київській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року ОСОБА_2 (далі - Позивач, ОСОБА_2.) звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Київській області (далі - Відповідач, ГУ ДФС у Київській області) про скасування податкового повідомлення-рішення від 30.06.2017 року №87616-13.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 07.09.2017 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08.11.2017 року апеляційну скаргу було залишено без руху, оскільки до неї не було додано документ про сплату судового збору. Судом надано строк для усунення недоліків - двадцять днів з моменту отримання копії зазначеної ухвали, яку отримано Відповідачем 10.11.2017 року, про що свідчить наявне у матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

На адресу Київського апеляційного адміністративного суду 27.11.2017 року Апелянтом направлено клопотання про продовження строку для усунення визначених в ухвалі суду від 08.11.2017 року недоліків.

Ухвалою суду від 04.12.2017 року заявлене клопотання було задоволено та продовжено ГУ ДФС у Київській області строк для усунення недоліків на десять днів з моменту отримання копії вказаної ухвали, яку отримано Відповідачем 07.12.2017 року, про що свідчить наявне у матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

Однак, станом на 20.12.2017 року визначені в ухвалі від 08.11.2017 року недоліки апеляційної скарги усунуті не були.

При цьому, на виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції Відповідачем на адресу суду 15.12.2017 року вдруге направлено клопотання про продовження строку для усунення недоліків, яке обґрунтовано неможливістю виконання вимог судового рішення у зв'язку з недостатністю коштів для сплати судового збору.

Надаючи оцінку такому твердженню Апелянта, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до п. п. 10, 12, 13 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України у редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу; заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу; судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання ним чинності.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 121 КАС України у редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, у письмовому провадженні.

У контексті наведеного суд вважає за необхідне зазначити, що законодавчо закріплений обов'язок суду надати достатній для усунення недоліків апеляційної скарги строк, насамперед, обумовлений специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не забезпечив оскарження у встановленому законом порядку рішення суду першої інстанції, відносини стають стабільними із набранням законної сили рішенням суду.

Таким чином, зважаючи на викладене та з огляду на повторне подання Апелянтом клопотання для продовження процесуального строку для усунення недоліків, суд приходить до висновку про необхідність відмови у його задоволенні. При цьому судом враховується, що в якості доказів вчинення дій, спрямованих на забезпечення сплати судового збору, ГУ ДФС у Київській області було надано копію службової записки від 02.11.2017 року №3017/10-36-10-03, яка вже надавалася до суду апеляційної інстанції разом із клопотанням від 27.11.2017 року. Викладене, на переконання суду, свідчить про невчинення з боку Відповідача у період з 04.12.2017 року по 15.12.2017 року будь-яких дій, спрямованих на забезпечення сплати судового збору.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що Апелянтом не було усунуто недоліки, визначені в ухвалі від 08.11.2017 року, без поважних на те причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 228 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 4 статті 169 КАС України передбачено, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Підсумовуючи наведене та керуючись приписами Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне повернути апеляційну скаргу Апелянту, відмовивши у задоволенні вдруге поданого клопотання про продовження строку для усунення визначених в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху недоліків.

Керуючись ст.ст. 121, 169, 248, 298, 321, 325 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Головного управління ДФС у Київській області про продовження строку для усунення недоліків - відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Київській області про скасування податкового повідомлення-рішення - повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко