Справа № 2-а-620/11/0214
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2012-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-620/11/0214
Головуючий у 1-й інстанції: Сільченко О.В.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2012 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Совгири Д. І.

суддів: Залімського І. Г. Курка О. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Літинському районі Вінницької області на постанову Літинського районного суду Вінницької області від 10 травня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Літинському районі Вінницької області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Літинського районного суду Вінницької області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Літинському районі Вінницької області про перерахунок пенсії.

Постановою Літинського районного суду Вінницької області від 10.05.2011 року позов задоволено, а саме: зобовязано управління Пенсійного фонду України в Літинському районі Вінницької області провести перерахунок та виплату основної та додаткової пенсії ОСОБА_2 відповідно до ст..ст.50,54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ч.1 ст.28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, починаючи з 03.12.2007 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Літинського районного суду Вінницької області від 10.05.2011 року, як таку, що винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нову постанову про відмову позивачу у задоволенні позову.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1, 2, частини першої ст.183-2 КАС України.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Вивчивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні у ній докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню , з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом 3 групи у зв'язку із втратою працездатності, що повязана з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Літинському районі Вінницької області з письмовою заявою про перерахунок пенсії за шкоду, заподіяну здоровю як особі, віднесеної до 1 категорії інваліду 3 групи відповідно до положень Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Управління Пенсійного фонду України в Літинському району Вінницької області відмовило позивачу в перерахунку пенсії з огляду на відсутність підстав для такого перерахунку, вказавши, що його пенсію обчислено відповідно до норм чинного законодавства.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має статус особи, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, віднесена до категорії 1 і є інвалідом 3 групи по захворюванню, пов'язаному з наслідками аварії на ЧАЕС.

Таким чином, позивач має право на отримання державної та додаткової пенсії в розмірі, передбаченому ст.ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Визнаючись щодо заявленого позову суд першої інстанції також керувався Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008, яким визнані нечинними положення пункту 28 розділу ІІ Закону України Про Держаний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, зокрема, до статей 50 та 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

В Рішенні Конституційного суду України зазначено, що внесення змін до законів України, зупинення їх дії чи скасування при прийнятті Законів України про Державний бюджет України на відповідний рік, який не має вищої юридичної сили стосовно інших законів, є неприпустимим оскільки вказані дії створюють колізії в законодавстві, що призводить до обмеження прав та свобод людини і громадянина.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 Закону України Про Конституційний Суд України якщо акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), вони оголошуються не чинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

У ст. 74 зазначеного Закону передбачено, що Конституційний Суд України може вказати на преюдиціальність свого рішення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у звязку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії неконституційного акта.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, відповідача, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду також вважає за необхідне зазначити про таке.

Відповідно до статті 49 Закону України Про статус і соціальний захист громадян потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи пенсія особам віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюється у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

У частині 4 статті 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи визначено підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у звязку з втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів 3 групи, щодо яких встановлено звязок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 6-ти мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі статтею 50 цього Закону, особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, зокрема, інвалідам 3 групи у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

Враховуючи викладене, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність у позивача права на перерахунок пенсії в розмірі, передбаченому ст.ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

З огляду на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, визначені, зокрема, Рішенням Конституційного Суду України №12-рп/98 від 09.07.1998 р., Закон України Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи має вищу юридичну силу відносно постанов Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530, від 16.07.2008 року № 654.

Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

В такому випадку посилання відповідача на акти Кабінету Міністрів України в обґрунтування проведених виплат не відповідають чинному правовому регулюванню спірних правовідносин.

З аналізу ст. ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи вбачається, що при визначенні розміру державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу нарахування береться розмір мінімальної пенсії за віком.

Згідно з чинним законодавством України розмір мінімальної пенсії за віком визначається відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Судова колегія не бере до уваги доводи відповідача, який вказує, що відповідно до ч. 3 ст. 28 вищевказаного Закону мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Відповідно до ст. 2 Закону України Про прожитковий мінімум для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сімям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат, застосовується прожитковий мінімум, виходячи з вимог Конституції України та законів України.

Наявність норми ч. 3 ст. 28 Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування не є підставою для відмови в реалізації громадянами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, права на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, яке гарантується Конституцією України.

Разом з тим колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає за необхідне вказати на те, що суд першої інстанції, дійшовши обґрунтованого висновку про законність вимог позивача на перерахунок розміру його пенсії, допустив порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Задовольняючи позовні вимоги в частині недоплати суми з 03.12.2007 року, суд першої інстанції не вірно застосував норми процесуального права, вважаючи, що строк не пропущений в силу ч. 2 ст. 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Так, задовольняючи позов позивачу в частині проведення перерахунку розміру його державної та додаткової пенсії з урахуванням мінімальної пенсії за віком, суд першої інстанції неправильно визначив період часу, за який порушене право позивача підлягає відновленню.

Враховуючи строки звернення до суду, визначені ч. 1, 2 ст. 99 КАС України, право позивача на проведення перерахунку та виплати йому державної та додаткової пенсії відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи підлягає захисту за період з 29.09.2010 року, оскільки позов подано до суду 29.03.2011 року.

Отже, дійшовши обґрунтованого висновку про відсутність підстав для поновлення позивачу строку звернення до суду по вимогам, які стосуються періоду починаючи з 03.12.2007 р. по 28.09.2010 р., суд першої інстанції мав би ще на стадії відкриття провадження у справі винести ухвалу про залишення адміністративного позову в цій частині без розгляду, та продовжувати розгляд справи по суті тільки щодо вимог, заявлених в межах шестимісячного строку.

Також, задовольнивши позов, суд першої інстанції зобовязав відповідача нараховувати і виплачувати позивачу перераховану пенсію щомісячно, в розмірах, визначених Законом України №796-ХІІ від 28.02.1991 р. Колегія суддів не погоджується з цим з тих підстав, що задоволення позовних вимог в частині зобовязання відповідача проводити виплати пенсії на майбутнє суперечить змісту законодавства, оскільки судове рішення має бути наслідком чинного правового регулювання, а не обмежувати волю законодавчого органу в майбутньому змінювати правове регулювання суспільних відносин.

При цьому суд апеляційної інстанції не заперечує права позивача на одержання пенсії в розмірі, визначеному законами України, разом з тим реалізація такого права повинна відбуватися в межах правових норм чинного законодавства України.

З наведених мотивів колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого позивачем позову в частині проведення перерахунку та виплати його пенсії в подальшому. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню, про що повинно бути зазначено в резолютивній частині постанови суду першої інстанції відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161, ч. 1 ст. 162, п. 4 ч. 1 ст. 163 КАС України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає, що визначаючись по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність захисту прав позивача шляхом зобовязання відповідача провести перерахунок та виплату належної позивачу пенсії, однак допустив помилки при застосуванні норм процесуального права, які вплинули на правильність винесеного у справі рішення.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Відповідно до ч. 2 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

У звязку з вищенаведеним апеляційна скарга управління Пенсійного фонду України в Літинському районі Вінницької області підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нового рішення у справі, яким позовні вимоги позивача задовольняються частково.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Літинському районі Вінницької області задовольнити частково .

Постанову Літинського районного суду Вінницької області від 10 травня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Літинському районі Вінницької області про перерахунок пенсії, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 про перерахунок і виплату державної та додаткової пенсії відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 03.12.2007 року по 28.09.2010 року залишити без розгляду.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Літинському районі Вінницької області протиправними щодо відмови у виплаті ОСОБА_3 державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах, встановлених Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Літинському районі Вінницької області провести ОСОБА_3 перерахунок та виплату державної пенсії по 3-й групі інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, згідно із Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з розміру не менше 6 мінімальних пенсій за віком, за період з 29.09.2010 року по день припинення права на таку допомогу з урахуванням проведених виплат; провести ОСОБА_3 перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю згідно із Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з розміру 50% мінімальної пенсії за віком, за період з 29.09.2010 року по день припинення права на таку допомогу з урахуванням проведених виплат.

В решті позовних вимог відмовити.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Залімський І. Г.

ОСОБА_4