Справа № 227/2416/15-а
Суддя: Костромітіна О. О.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №227/2416/15-а
Провадження №2-а/265/153/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Костромітіної О.О.,

за участю секретаря Куксенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Харцизьк про визнання дій протиправними, стягнення суми заборгованості та відшкодування моральної шкоди,

треті особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Лівобережне обєднане управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області, -

В С Т А Н О В И В:

19 квітня 2017 року до Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області з Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшла адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Харцизьк про визнання дій протиправними, стягнення суми заборгованості та відшкодування моральної шкоди.

Адміністративний позов обґрунтовується тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ м.Харцизьк Донецької області та отримує державну пенсію за віком. Відповідач з серпня 2014 року до теперішнього часу припинив виплату пенсії. Щомісячна виплата пенсії становить 1262,79 грн., тобто сума невиплаченої пенсії за період з 01 серпня 2014 року по 28 лютого 2015 року включно становить 8839,53 грн. Вважає відмову у виплаті пенсії незаконною, оскільки дані дії є порушенням як норм чинного законодавства України, так і міжнародних договорів, виконання яких взяла на себе Україна. Просить суд визнати дії УПФУ м.Харцизьк неправомірними та стягнути на її користь з Управління Пенсійного Фонду України м.Харцизьк Донецької області нараховану, але невиплачену суму пенсії за період з 01 серпня 2014 року по 28 лютого 2015 року в розмірі 8839,53 грн. та моральну шкоду у сумі 3000 грн.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача управління Пенсійного фонду України у м.Харцизьку до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи Головного управління ПФУ в Донецькій області надав заперечення, посилаючись на те, що позивачка зареєстрована на тимчасово окупованій території України, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Порядок та умови отримання пенсій такими пенсіонерами передбачені Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та іншими законами, відповідно до яких пенсії таким пенсіонерам виплачуються після надання цими пенсіонерами до відповідних органів Пенсійного фонду України довідок про взяття на облік внутрішнього переміщеної особи. Оскільки ними не допущені порушення при здійсненні владних повноважень відносно позиваки, то підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Представник третьої особи Лівобережного обєднання управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області надав письмові пояснення, вказавши, що в грудні 2015 року управлінням було проведено виплату пенсії за період з 01.08.2014 року по 31.12.2015 року в розмірі 22042,43 грн. Нарахування та виплата пенсії позивачці продовжувалась по лютий 2016 року. Пенсійним фондом України проведена перевірка інформації про реєстрацію пенсіонерів в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб. За підсумками перевірки, було здійснено тимчасове призупинення виплати пенсії деяких внутрішньо переміщених осіб з березня 2016 року. Поновлення виплати тимчасово призупинених пенсій внутрішньо переміщеним особам проводиться на підставі особистого звернення пенсіонера з дати припинення виплати.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (надалі Закон №1706) встановлено гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.3 ст. 7 закону №1706 громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно перебуває на обліку в управлінні ПФУ в м.Харцизьку та отримує пенсію за віком з 06.05.1985 року безстроково З серпня 2014 року пенсія в УПФУ м. Харцизьк не нараховується і не виплачується.

Відповідно до інформації Міністерства соціальної політики України на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про взятих на облік внутрішньо переміщених осіб ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, станом на 02.03.2017 року фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позивачка є особою, на яку поширюється Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Згідно відповіді, наданої Управлінням соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради, встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Єдиній базі даних внутрішньо переміщених осіб за адресою фактичного перебування: АДРЕСА_1.

Із листа Лівобережного обєднання управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області від 10.08.17 року №12608/08, вбачається , що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні. Пенсію за період з 01 серпня 2014 року по 31 грудня 2015 року управлінням виплачено в сумі 22042,43 грн..

Частиною 1 статті 11 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 КАС України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи те, що позивачем була отримана сума заборгованості за період з серпня 2014 року по лютий 2015 року, тобто на час розгляду справи відсутній предмет спору, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання дій протиправними, стягнення суми заборгованості пенсії необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно зі статтею 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Всупереч вищевикладеному, стверджуючи про те, що відповідачем була завдана моральна шкода, позивач не обґрунтувала в чому вона полягає, не довела факту завдання моральних страждань, душевних переживань та психологічного розладу, наявність втрат немайнового характеру, що настали у зв'язку з бездіяльністю відповідача, не визначила якими доказами це підтверджується, внаслідок чого суд відмовляє у задоволенні цієї частини позовних вимог.

Вимоги позивачки стосовно зобов'язання відповідача нараховувати та проводити на користь позивача виплату нарахованої пенсії, є безпідставними, оскільки встановлювати обов'язки на майбутнє без врахування змін чинного законодавства, яке може мати місце та без наявності спірних правовідносин неможливо. Рішення суду не може прийматися як застереження від будь-яких порушень і також не може бути умовним. Розглядати справу та приймати рішення на майбутнє, приймаючи за наявності неіснуючих порушень суперечить вимогам закону, а тому в цій частині вимоги позивача є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.11,17-20,69-72, 86, 94,158-163,167,185,186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Харцизьк про визнання дій протиправними, стягнення суми заборгованості та відшкодування моральної шкоди, треті особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Лівобережне обєднане управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області, відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного адміністративного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Костромітіна О.О.