Справа № 826/1681/17
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/1681/17 Головуючий у 1-й інстанції: Аблов Є.В.
Суддя-доповідач: Собків Я.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 грудня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Петрика І.Й., Сорочка Є.О.

за участю секретаря: Бордунової К.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційними скаргами Комунального підприємства Київської обласної ради «АВТОГОСПОДАРСТВО», Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві, Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві до Комунального підприємства Київської обласної ради «АВТОГОСПОДАРСТВО», Київської обласної ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із адміністративним позовом до КП Київської обласної ради «АВТОГОСПОДАРСТВО», Київської обласної ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 жовтня 2017 року позов задоволено частково.

Надано дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу Комунального підприємства Київської обласної ради «АВТОГОСПОДАРСТВО» () за рахунок майна, що перебуває в податковій заставі, за виключенням нежилого будинку автогосподарства (літ.А), загальною площею 3916,7 кв.м, розташованого за адресою Кудрявській узвіз, 3, м.Київ, що належить територіальній громаді сіл, селищ, міст Київської області в особі Київської обласної ради.

В іншій частині позову відмовлено.

Позивач - Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, відповідач - Комунальне підприємство Київської обласної ради «АВТОГОСПОДАРСТВО» та третя особа - Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві не погоджуючись з прийнятим рішенням суду звернулися з апеляційними скаргами, в яких зазначають, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим позивач та третя особа просять скасувати постанову суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити даний позов у повному обсязі.

Відповідач - Комунальне підприємство Київської обласної ради «АВТОГОСПОДАРСТВО» просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні вимог даного позову.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Комунального підприємства Київської обласної ради «АВТОГОСПОДАРСТВО» не підлягає задоволенню, а апеляційні скарги Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві та Головного управління ДФС у м. Києві - підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, за Комунальним підприємством Київської обласної ради «АВТОГОСПОДАРСТВО» (далі - КП Київської обласної ради «АВТОГОСПОДАРСТВО») обліковується податковий борг перед бюджетом у розмірі 2326081,15 грн., з яких: 1287979,60 грн. з податку на додану вартість, 1020331,46 грн. з земельного податку з юридичних осіб, 12361,06 грн. з податку на прибуток підприємств та фінансових установ комунальної власності, 5409,03 грн. податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, яке сплачується юридичним особам, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості. Сума податкового боргу КП Київської обласної ради «АВТОГОСПОДАРСТВО» є узгодженою.

Так, податковий орган відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України відповідачу направив податкову вимогу від 04 квітня 2011 року № 3495 та рішення про опис майна у податкову заставу від 04 квітня 2011 року № 3495/24-128.

У зв'язку з існуванням суми заборгованості із зазначених податків, податковий орган звертався до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з КП Київської обласної ради «АВТОГОСПОДАРСТВО» податкового боргу.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 вересня 2015 року в адміністративній справі № 826/16375/15 позовні вимоги задоволено, стягнуто з підприємства на корить позивача 210250,25 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 березня 2013 року в адміністративній справі № 826/1655/13-а позовні вимоги задоволено, стягнуто з КП Київської обласної ради «АВТОГОСПОДАРСТВО» на корить позивача 603889,10 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 вересня 2014 року в адміністративній справі № 826/13140/14 позовні вимоги задоволено, стягнуто з підприємства на корить позивача 774943,91 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 березня 2012 року в адміністративній справі № 2а-1059/12/2670 позовні вимоги задоволено, стягнуто з КП Київської обласної ради «АВТОГОСПОДАРСТВО» на корить позивача 132911,02 грн.

До банківських установ направлялися інкасові доручення від 09 липня 2012 року № 597/19-134, від 17 травня 2016 року № 180/26-59-16-3, які були повернуті без виконання, оскільки кошти на рахунках підприємства відсутні.

З метою визначення обсягу майна для погашення податкового боргу позивачем складено акт опису майна від 23 травня 2012 року № 1/19-131, відомості з якого було внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив про те, КП Київської обласної ради «АВТОГОСПОДАРСТВО» має податковий борг у розмірі 2326081,15 грн., на рахунках підприємства кошти відсутні.

Приймаючи рішення в частині задоволення позову, суд першої інстанції, з яким також погоджується колегія суддів суду апеляційної інстанції, виходив з того, що позивачем вжито всіх можливих заходів щодо стягнення з КП Київської обласної ради «АВТОГОСПОДАРСТВО» податкового боргу. Враховуючи, що у відповідача на момент розгляду цієї справи відсутні кошти, що унеможливлює здійснити стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, докази про сплату заборгованості відсутні, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.

Водночас, відмовляючи у позові в частині надання дозволу на стягнення суми боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі у вигляді нежилого будинку автогосподарства (літ. А), загальною площею 3916,7 кв.м., розташованого за адресою: Кудрявський узвіз, 3, м. Київ, суд першої інстанції виходив з того, що вказане майно належить територіальній громаді сіл, селищ, міст Київської області в особі Київської обласної ради, про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 13 вересня 2017 року № 97184310. З огляду на те, що КП Київської обласної ради «АВТОГОСПОДАРСТВО» не є власником вказаного майна, нежитловий будинок автогосподарства не може бути джерелом погашення його податкового боргу.

Надаючи правову оцінку установленим обставинам цієї справи, колегія суддів зважає на наступне.

Згідно з підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України), податковим зобов'язанням в розумінні ПК України визначається сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу визначено, що «грошове зобов'язання платника податків» - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання набуває статусу податкового боргу.

У разі невиконання платником податків грошового зобов'язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави (абзац другий підпункту 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Органами уповноваженими здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, згідно з пунктом 41.5 статті 41 ПК України, є виключно органи державної податкової служби.

Пункт 95.1 статті 95 ПК України визначає, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 ПК України).

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини (частина перша пункту 95.3 статті 95 ПК України).

Абзацом другим пункту 95.3 статті 95 ПК України передбачено право органу державної податкової служби звертатися до суду щодо надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику (абзац третій пункту 95.3 статті 95 цього Кодексу).

Зі змісту наведених норм слідує, що достатньою умовою для звернення до суду, за якої можливе надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, є наявність у платника податкового боргу та відсутність на розрахункових рахунках такого платника грошових коштів, достатніх для погашення цього боргу.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку в частині задоволеного позову, оскільки позивач вжив всіх можливих передбачених законодавством заходів щодо стягнення з КП Київської обласної ради «АВТОГОСПОДАРСТВО» податкового боргу, у тому числі й щодо стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, які не призвели до погашення податкового боргу, а тому наявні підстави для надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.

Водночас, колегія суддів суду апеляційної інстанції не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову та з висновком суду першої інстанції щодо неможливості надання дозволу на стягнення суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, у вигляді нежилого будинку автогосподарства (літ. А), загальною площею 3916,7 кв.м., розташованого за адресою: Кудрявський узвіз, 3, м. Київ, у зв'язку з його належністю Київській обласній раді.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта від 13.09.2017 (номер інформаційної довідки 97184310), нежилий будинок автогосподарства (літ. А), загальною площею 3916,7 кв.м., розташований за адресою: Кудрявський узвіз, 3, м. Київ, належить Київській обласній раді, проте перебуває у КП Київської обласної ради «АВТОГОСПОДАРСТВО» на праві господарського відання (а.с. 291 Том 1).

Відповідно до пункту 87.1 статті 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами (п. 87.2 ПК України).

Водночас, пунктом 87.3 статті 87 ПК України визначено, що не може бути використано як джерела погашення податкового боргу платника податків: майно платника податків, надане ним у заставу іншим особам (на час дії такої застави), якщо така застава зареєстрована згідно із законом у відповідних державних реєстрах до моменту виникнення права податкової застави; майно, яке належить на правах власності іншим особам та перебуває у володінні або користуванні платника податків, у тому числі (але не виключно) майно, передане платнику податків у лізинг (оренду), схов (відповідальне зберігання), ломбардний схов, на комісію (консигнацію); давальницька сировина, надана підприємству для переробки, крім її частини, що надається платнику податків як оплата за такі послуги, а також майно інших осіб, прийняті платником податків у заставу чи заклад, довірче та будь-які інші види агентського управління; майнові права інших осіб, надані платнику податків у користування або володіння, а також немайнові права, у тому числі права інтелектуальної (промислової) власності, передані в користування такому платнику податків без права їх відчуження; Кошти кредитів або позик, наданих платнику податків кредитно-фінансовою установою, що обліковуються на позичкових рахунках, відкритих такому платнику податків, суми акредитивів, що виставлені на ім'я платника податків, але не відкриті, суми авансових платежів та попередньої оплати за контрактами підприємств суднобудівної промисловості (клас 35.11 група 35 КВЕД ДК 009:2005), отримані від замовників морських та річкових суден та інших плавучих засобів; майно, включене до складу цілісних майнових комплексів державних підприємств, які не підлягають приватизації, у тому числі казенних підприємств. Порядок віднесення майна до такого, що включається до складу цілісного майнового комплексу державного підприємства, встановлюється Фондом державного майна України; майно, вільний обіг якого заборонено згідно із законодавством України; майно, що не може бути предметом застави відповідно до Закону України "Про заставу"; кошти інших осіб, надані платнику податків у вклад (депозит) або довірче управління, а також власні кошти юридичної особи, що використовуються для виплат заборгованості з основної заробітної плати за фактично відпрацьований час фізичним особам, які перебувають у трудових відносинах з такою юридичною особою.

Тобто, серед заборон відсутнє майно, яке перебуває у платника податків на праві господарського відання.

Водночас, пунктом 89.2 статті 89 ПК України чітко визначено, що з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Як зазначалось вище, пункт 95.1 статті 95 ПК України визначає, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Отже, логічним є висновок про можливість продажу органом державної податкової служби майна відповідача, яке перебуває у нього на праві господарського відання, з метою погашення податкового боргу, оскільки на таке майно поширюється право податкової застави.

Крім того, відповідно до статті 136 Господарського кодексу України право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Власник майна, закріпленого на праві господарського відання за суб'єктом підприємництва, здійснює контроль за використанням та збереженням належного йому майна безпосередньо або через уповноважений ним орган, не втручаючись в оперативно-господарську діяльність підприємства.

Щодо захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності. Суб'єкт підприємництва, який здійснює господарську діяльність на основі права господарського відання, має право на захист своїх майнових прав також від власника.

Таким чином, право господарського відання за своєю юридичною природою є речовим правом, що покликане створити майнову базу для самостійної участі в господарському обороті юридичних осіб, які не є власниками майна.

Підприємство при цьому має правомочності щодо самостійного володіння, користування та розпорядження майном, що перебуває в нього на праві господарського відання, з урахуванням установлених законом (власником майна) обмежень.

Водночас, податковим законодавством не передбачено заборони щодо вилучення органом стягнення та подальшого продажу майна, яке перебуває в режимі господарського відання, для погашення податкового боргу платника.

Можливість продажу такого майна підтверджується й положеннями пункту 95.9 статті 95 ПК України, за змістом якого у разі якщо продажу підлягає цілісний майновий комплекс підприємства, майно якого перебуває у державній або комунальній власності, чи якщо згідно із законодавством з питань приватизації для відчуження майна підприємства необхідна попередня згода органу приватизації або іншого державного органу, уповноваженого здійснювати управління корпоративними правами, продаж майна такого підприємства організовується державним органом приватизації за поданням відповідного органу державної податкової служби із дотриманням законодавства з питань приватизації. При цьому інші способи приватизації, крім грошової, не дозволяються.

Аналогічна правова позиція висловлена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 07 квітня 2016 року у справі № 2а-3362/11/0970, від 06 вересня 2017 року у справі № 822/1048/16.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про неможливість надання дозволу на погашення суми податкового боргу КП Київської обласної ради «АВТОГОСПОДАРСТВО» за рахунок нежилого будинку автогосподарства (літ. А), загальною площею 3916,7 кв.м., розташованого за адресою: Кудрявський узвіз, 3, м. Київ, який перебуває у податковій заставі, з підстав лише належності даного майна Київській обласній раді та перебування у підприємства на праві господарського відання.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З підстав вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з частковим порушенням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції, а тому вбачаються підстави для скасування постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 жовтня 2017 року та ухвалення нового рішення, яким адміністративний позов Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві слід задовольнити повністю.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Керуючись ст.ст. 195, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства Київської обласної ради «АВТОГОСПОДАРСТВО» залишити без задоволення.

Апеляційні скарги Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві та Головного управління ДФС у м. Києві задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 жовтня 2017 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві задовольнити повністю.

Надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу Комунального підприємства Київської обласної ради «АВТОГОСПОДАРСТВО» () за рахунок майна, що перебуває в податковій заставі, у тому числі нежилого будинку автогосподарства (літ.А), загальною площею 3916,7 кв.м, розташованого за адресою: Кудрявській узвіз, 3, м.Київ, що належить територіальній громаді сіл, селищ, міст Київської області в особі Київської обласної ради.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Суддя Петрик І.Й.

Суддя Сорочко Є.О.

Повний текст постанови виготовлено - 19.12.2017р.