Справа № 127/12830/17
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2017-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/12830/17

Головуючий у 1-й інстанції: Бар'як А.С.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

19 грудня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Боровицького О. А. Матохнюка Д.Б.

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

представника позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 01 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про визнання протиправною відмови Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці у призначенні пенсії за віком та зобов'язання призначити пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування",

В С Т А Н О В И В :

в червні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про визнання неправомірними дій Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці щодо відмови ОСОБА_3 у призначені пенсії за віком згідно з ст. 26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування"; зобов'язання Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці нарахувати і виплачувати ОСОБА_3 з 14.04.2017 року пенсію за віком згідно зі ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з врахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014, 2015, 2016 роки.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 01 листопада 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав, зазначеній у ній, та просив її задовольнити.

Відповідач повноважних представників в судове засідання не направив, хоча повідомлявся про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що з 30.09.2005 року позивач отримує пенсію згідно зі статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

14.04.2017 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниця із заявою про призначення пенсії за віком згідно зі ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у зв'язку з досягненням пенсійного віку.

Листом від 11.05.2017 року № 939/06-32-3/02-2 Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Не погодившись з вказаними рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв на підставі, у межах та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"(далі - Закон № 1058-IV) в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно зі ст. 27 Закону № 1058 розмір пенсії за віком визначається залежно від середньомісячного заробітку та коефіцієнту страхового стажу, обчислених за нормами ст.ст.24,40 Закону № 1058.

Ст. 24 Закону № 1058 встановлено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону з 01.01.2004 за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ст. 40 Закону № 1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь - які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно з ч.1 ст. 10 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до ч.3 ст.45 Закону № 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Таким чином, чинне пенсійне законодавство містить виключний перелік видів пенсійних виплат: пенсія за віком, пенсія по інвалідності та пенсія у зв'язку з втратою годувальника. При цьому, у разі, якщо особа має право на декілька з цих видів пенсії, їй призначається один із видів на вибір та в подальшому така особа може бутьи переведена на інший вид пенсії в порядку ст.45 Закону № 1058-IV.

З матеріалів справи встановлено, що 30.09.2005 року ОСОБА_3 призначено пенсію за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку за Списком № 1 відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення"(а.с.31).

Водночас, на час виникнення спірних правовідносин положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються лише в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах. В той же час, визначення розміру пенсії ОСОБА_3 здійснювалося відповідно до положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з доводами заперечень відповідача та вважає, що оскільки позивачу вже призначена пенсія за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", то у даному випадку її вид не змінюється, а тому відсутні підстави для повторного призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Аналогічна позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 09.03.2016 року у справі №К/800/51067/15 та від 21.04.2016 року справа №К/800/17058/15.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про наявність різних юридичних підстав для призначення пенсії позивачу є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

З урахуванням вищевказаного, оскільки позивач претендує на пенсію в межах одного виду - пенсію за віком, то підстави для призначення пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2014, 2015, 2016 роки відсутні.

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку про те, що відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_3 про призначення пенсія за віком відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідач діяв на підставі, у межах та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Таким чином, з урахуванням аналізу спірних правовідносин, обставин справи та законодавства, яке підлягає застосуванню до спірних правовідносин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що право позивача на призначення пенсії за віком з врахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014, 2015, 2016 роки не порушено.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального праваю

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 01 листопада 2017 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 251, 255, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 329, 331 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 01 листопада 2017 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі 20 грудня 2017 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5