Справа № 826/26/17
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2017-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 грудня 2017 року письмове провадження № 826/26/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Арсірія Р.О., суддів Кузьменка В.А., Огурцова О.П., за участю секретаря Шевченко М.В., вирішив адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ Фарби України»

до Державної архітектурно-будівельної інспекції України

про скасування наказу та направлення на перевірку,

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до відповідача, в якому просить визнати незаконними та скасувати прийняті Державною архітектурно-будівельною інспекцією України наказ від 08.09.2015 року № 976 та направлення на перевірку від 26.12.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржувані рішення прийняті відповідачем з порушенням, оскільки відсутній індивідуальний наказ Держархбудінспекції про призначення перевірки, що є порушенням ч.ч. 1,2 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Вважає дії відповідача щодо видачі направлення на здійснення перевірки від 26.12.2016 - незаконними.

Також звертає увагу суду, що оскаржуваний наказ та направлення були прийняті на підставі звернення народного депутата України Левченко Ю.В. від 20.12.2016 року № Т-024-1912/1333, що в свою чергу, відповідно до п. 3 розділу II прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», вбачає обов'язкову наявність згоди Кабінету міністрів України на проведення такої перевірки.

Відповідач письмові заперечення проти позову суду не надав.

Суд 31.05.2017 року, відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України, ухвалив розглядати справу у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, судом встановлено наступне.

08 вересня 2015 року Державна архітектурно-будівельна інспекція України винесла наказ "Про удосконалення роботи із здійсненням заходів державного архітектурно-будівельного контролю" № 976 згідно якого остання уповноважила керівників (їх заступників) територіальних органів - структурних підрозділів апарату Держархбудівнспекції - департаментів Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій, Дніпропетровській, Донецькій, Запорізькій, Київській, Луганській, Львівській, Одеській, Полтавській, Харківській областях та у місті Києві, а також управлінь Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській, Житомирській, Закарпатській, Івано-Франківській, Кіровоградській, Миколаївській, Рівненській, Сумській, Тернопільській, Херсонській, Хмельницькій.... областях направляти головних інспекторів будівельного нагляду на проведення планових та позапланових перевірок на території відповідної адміністративно - територіальної одиниці, а також підписувати направлення на проведення планових та позапланових перевірок, на період до утворення (визначення) відповідних структурних підрозділів з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчих органів з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад і затвердження акта спільної комісії відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень у сфері архітектурно-будівельного контролю та удосконалення містобудівного законодавства".

20 грудня 2016 року на підставі наказу № 976 від 08 вересня 2015 року директора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві та депутатського звернення народного депутата України Левченка Ю.В. від 20.12.2016 року № Т-024-1912/1333 видано направлення б/н для проведення позапланової перевірки на вул. Українській, 6 у Шевченківському районі м. Києва (будівництво багатоповерхового житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та гуртожитку для студентів).

Позивач повідомив, що Посадовими особами ТОВ «ВКФ Фарби України» прийнято рішення про відмову в допуску для перевірки.

Незгода позивача з вищевказаними діями Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві зумовила його звернення до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Згідно з частинами 1, 2 статтею 10 Закону України "Про архітектурну діяльність" для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені статтею 6 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (тут і надалі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до органів державного архітектурно-будівельного контролю належать: 1) структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій; 2) виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

Органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Пунктом 9-1 Розділу V "Прикінцеві положення" Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" установлено, що на період до утворення (визначення) місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування органів державного архітектурно-будівельного контролю повноваження, визначені цим Законом, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Згідно з пунктами 1, 3, 7 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 294 від 09.07.2014 року, Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Основними завданнями Держархбудінспекції є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, зокрема здійснення державного контролю та нагляду за дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Держархбудінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо через апарат та свої територіальні органи.

Згідно зі п. 8 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", управління у сфері містобудівної діяльності та архітектурно-будівельного контролю здійснюється шляхом здійснення державного архітектурно-будівельного контролю щодо об'єктів, розташованих в межах та за межами населених пунктів, на території кількох адміністративно-територіальних одиниць, зазначених у пункті 7 частини першої цієї статті.

За змістом частини 1 статті 41 Закону, державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 (зі змінами та доповненнями, далі - Порядок).

Пунктом 5 Порядку визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Згідно зі п. 7 Порядку, позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки є: подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об'єкта; перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів органу державного архітектурно-будівельного контролю; вимога Держархбудінспекції про проведення перевірки; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки. Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати п'яти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні. Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язана пред'явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.

Абзацом першим пункту 9 Порядку визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Водночас, пункт 14 Порядку визначає, що суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов'язаний допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки складається відповідний акт.

Як зазначає представник позивача посадовими особами підприємства не допущено працівників контролюючого органу для проведення перевірки.

Як встановлено судом, підставою для призначення позапланової перевірки позивача послугувало звернення народного депутата України Левченко Ю.В. від 20.12.2016 року № Т-024-1912/1333 про порушення позивачем вимог містобудівного законодавства під час виконання будівельних робіт, як це передбачено пунктом 7 Порядку №553. У зв'язку з цим директором Департаменту ДАБІ у м. Києві 20.12.2016 року посадовим особам Департаменту видано направлення на проведення позапланової перевірки.

Оцінюючи доводи позивача про незаконність наказу відповідача від 08.09.2015 року № 976 та незаконність позапланової перевірки з підстав відсутності індивідуального наказу Держархбудінспекції про її призначення, суд зауважує наступне.

Спірні правовідносини виникли у зв'язку зі здійсненням відповідачем державного архітектурно-будівельного контролю і регулюються Порядком №553, яким для проведення позапланової перевірки суб'єкта містобудування, за наявності передбачених цим Порядком підстав, не вимагалося видання органом державного архітектурно-будівельного контролю наказу про її проведення.

Судом установлено, що направлення від 20.12.2016 року оформлено відповідно до вимог додатка 9 до наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 15.05.2012 року №240 "Про затвердження форм актів та інших документів, які складаються під час або за результатами здійснення державного архітектурно-будівельного контролю" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

У цьому направленні як на підставу для проведення позапланової перевірки позивача вказано звернення народного депутата України Левченко Ю.В. від 20.12.2016 року № Т-024-1912/1333 та наказ Державної архітектурно-будівельної інспекції України №976 від 08.09.2015 року.

Наказ № 976 від 08.09.2015 року «Про удосконалення роботи із здійснення заходів державного архітектурно будівельного контролю» є організаційно-розпорядчим документом, який впорядковує роботу територіальних органів ДАБІ України.

Організаційно-розпорядчий документ - це вид письмового документа, у якому фіксують рішення з адміністративних і організаційних питань, а також питань управління, взаємодії, забезпечення і регулювання діяльності органів влади, установ, підприємств, організацій, їх підрозділів і посадових осіб.

Наказ № 976 від 08.09.2015 року виданий з метою належної реалізації державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю на період до утворення (визначення) відповідних структурних підрозділів з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчих органів з питань державного архітектурно - будівельного контролю сільських, селищних, міських рад і затвердження акта спільної комісії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень у сфері архітектурно будівельного контролю та удосконалення містобудівного законодавства».

Зазначений наказ надає повноваження керівникам (їх заступникам) територіальних органів ДАБІ України направляти інспекторів на проведення планових та позапланових перевірок, а також підписувати направлення на перевірки.

Суд вважає, що посилання на вказаний наказ у направленні від 20.12.2016 року не суперечить нормам чинного законодавства, а також узгоджується з завданнями та повноваженнями відповідача, як органу Держархбудінспекції та органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що Директором Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві правомірно було видано направлення на здійснення позапланової перевірки об'єкта будівництва за адресою: вул. Українська, 6 у Шевченківському районі м. Києва.

З урахуванням зазначених обставин, суд зазначає, що відповідач діяв у межах та у спосіб визначений Законом.

Також суд зауважує, що 28.12.2014 законодавцем було прийнято два нормативно-правових акти, якими встановлено мораторії на проведення перевірок суб'єктів господарювання, а саме:

- Закон України "Про внесення змін до Податкового Кодексу України та деяких законодавчих актів щодо податкової реформи" № 71-VIII (п. 3 Прикінцевих положень), яким мораторій на перевірки за колом суб'єктів поширено на контролюючі органи в розумінні положень п. 41.1 ст. 41 ПК України в період 2015-2016 роки;

- Закон України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" № 76-VIII (п. 8 Прикінцевих положень), яким мораторій на перевірки за колом суб'єктів поширено на усі контролюючі органи на період з січня по червень 2015 року, крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України.

На переконання суду норми Закону № 76-VIII, зокрема щодо обмежень у проведенні перевірок, є більш загальними та стосуються всіх контролюючих органів. Тоді як норми Закону №71-VIII, у процитований вище частині, є спеціальними та стосуються контролюючих органів, що забезпечують формування єдиної державної податкової, державної митної політики щодо адміністрування податків, зборів та митних платежів, оскільки критеріями визначення переліку підприємств, на які такі обмеження не поширюються, зокрема, є обсяг доходу за попередній календарний рік, а також певний вид діяльності таких підприємств (виробництво чи імпорт підакцизних товарів).

Таким чином, доводи позивача про обов'язкову наявність згоди Кабінету міністрів України на проведення позапланової перевірки у 2016 році не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їхнього задоволення.

Керуючись ст.ст. 143, 243-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ Фарби України» (місцезнаходження: вул. Пироговського 19, корп.. 6, м. Київ, 03110, ) - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий суддя Р.О. Арсірій

Судді В. А. Кузьменко

О.П. Огурцов