Справа № 807/2124/16
Суддя: Рибачук Андрій Іванович
Дата ухвалення: 2017-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/10696/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Рибачука А. І.,

суддів - Багрія В. М., Старунського Д. М.,

за участю секретаря - Андрушківа І. Я.,

розглянувши апеляційну Товариства з обмеженою відповідальністю «Доміон» на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року у справі № 807/2124/16 (постанова ухвалена о 10:56:47 год. у м. Ужгороді судом у складі головуючого судді Шешеня О. М., повний текст постанови виготовлено 09 жовтня 2017 року) за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Закарпатській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Доміон» про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Закарпатській області звернулося до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Доміон» (далі - ТЗОВ «Доміон»), в якому просило надати йому дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу ТЗОВ «Доміон» за рахунок його майна, яке перебуває у податковій заставі.

В обґрунтування позовних вимог посилалося на те, що у ТЗОВ «Доміон» наявний податковий борг на суму 1236319.68 грн, який у зв'язку з відсутністю у відповідача коштів для його погашення, підлягає стягненню шляхом продажу майна ТЗОВ «Доміон», яке перебуває у податковій заставі.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року вказаний позов задоволено, надано Головному управлінню ДФС у Закарпатській області дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу ТЗОВ «Доміон» за рахунок його майна, яке перебуває у податковій заставі.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує посиланням на те, що позивачем не було вжито всіх необхідних заходів щодо погашення наявного у нього податкового боргу за рахунок коштів на його рахунках, а відтак рішення суду першої інстанції про задоволення позову є передчасним.

Учасники справи, в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце його проведення, тому відповідно до частини четвертої статті 229 та пункту 2 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 15 березня 2011 року ТЗОВ «Доміон» зареєстроване як юридична особа.

Станом на 01 грудня 2016 року за відповідачем рахувався податковий борг на суму 1235319.68 грн, зокрема, з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 466473.30 грн, з податку на прибуток приватних підприємств - 768747.90 грн, з податку на доходи фізичних осіб - 98.48 грн.

З метою погашення податкового боргу Державною податковою інспекцією у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області було подано до суду адміністративний позов про його стягнення.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2016 року у справі № 807/589/16 вказаний позов задоволено.

На виконання вказаної вище постанови суду Державна податкова інспекція у Тячівському районі Головного управління ДФС у Закарпатській області зверталася до установ банків, обслуговуючих платника податків, з інкасовими дорученнями про стягнення коштів за даним податковим боргом.

Зазначені інкасові доручення були повернуті стягувачу без виконання, у зв'язку з відсутністю коштів на рахунках відповідача.

Відповідно до акта опису майна від 27 серпня 2015 року № 8 майно ТЗОВ «Доміон» на суму 874044.86 грн перебуває у податковій заставі.

Згідно з витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 31 серпня 2015 року № 47748601 активи ТЗОВ «Доміон» обтяжені податковою заставою терміном дії до 31 серпня 2020 року.

У зв'язку із неможливістю стягнення податкового боргу за рахунок коштів відповідача, Головне управління ДФС у Закарпатській області звернулося до суду з позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок його майна, що перебуває у податковій заставі.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що право податкового органу на звернення до суду з позовною заявою щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі виникає лише після того, як він вже звертався до суду з позовною заявою про стягнення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності (у тому числі на рахунках у банках) і цих коштів виявилося недостатньо для погашення податкового боргу, що і мало місце в даному випадку.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право, зокрема, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктом 36.1 статті 36 Податкового кодексу України встановлено, що податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 87.2. статті 87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Пунктом 89.2. статті 89 Податкового кодексу України встановлено, що з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.

Відповідно до пункту 95.1. статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пункту 95.3. статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Аналіз вказаних правових норм дає підстави для висновку, що чинним законодавством встановлений спеціальний порядок погашення заборгованості платників податків перед бюджетами і визначено ряд заходів, які повинен здійснити податковий орган на виконання власних повноважень, порядок та послідовність їх застосування.

Надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, можливе лише за умови неможливості його погашення за рахунок коштів платника податків на рахунках у банках та готівки.

Як видно з матеріалів справи після винесення рішення суду про стягнення з відповідача суми наявного у нього податкового боргу, позивач вживав заходів щодо стягнення з нього коштів за даним податковим боргом, однак такі не принесли бажаного результату у зв'язку з відсутністю коштів на рахунках відповідача, що й стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Відтак висновок суду першої інстанції про наявність підстав для надання Головному управлінню ДФС у Закарпатській області дозволу на погашення усієї суми податкового боргу ТЗОВ «Доміон» за рахунок його майна, що перебуває у податковій заставі є правильним.

За наведених обставин, суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись статтями 241, 308, 310, 315, 316 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Доміон» залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року у справі № 807/2124/16 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя А. І. Рибачук
судді В. М. Багрій
Д. М. Старунський