Справа № 826/1990/17
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 грудня 2017 року № 826/1990/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І. розглянув у письмовому провадженні клопотання представника позивача про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Київській області, третя особа ПП «Поспішіленко» про скасування акту, зобов'язання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Київській області, третя особа: ПП «Поспішіленко» про скасування акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку, затвердженого 11.10.2016, зобов'язання призначити повторне спеціальне розслідування нещасного випадку, спеціальною комісією в іншому складі за участі представника потерпілої та за результатом роботи скласти акт.

Позов обґрунтовано тим, що відповідачем порушено вимоги п. 10, 11, 15 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року №1232, а саме: позивача, яка є потерпілою, не повідомлено про утворення спеціальної комісії та про засідання комісії. Крім того, позивач вказує, що Комісією не враховано порушення роботодавцем п 2.2 Положення про робочий час та час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 07.06.2010 №340 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.09.2010 за №811/18106, щодо тривалості робочого тижня водія, оскільки фактично робочий час водія ОСОБА_2 тривав ОСОБА_2 з 06.00 годин ранку до 23.00 годин, що є тяжким фізичним навантаженням та мало наслідком смерть останнього.

Відповідач та третя особа явку уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце судового вирішення справи.

В судовому засіданні відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва,

ВСТАНОВИВ:

22.08.2016 близько 20:30 годин водій ОСОБА_2 приїхав на кінцеву зупинку, зупинився у відведеному місці для передрейсового відстою, перевірив санітарний стан пасажирського салону, підійшов до водійських дверей та втратив свідомість. Після приїзду карети швидкої допомоги лікарі констатували смерть ОСОБА_2 та його тіло було доставлено у морг.

Наказом начальника Головного управління Держпраці у Київській області та місті Києві від 29 серпня 2016 року №134/Р утворено комісію із спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, який стався 22 серпня 2016 року з водієм автотранспортних засобів ПП «Поспішіленко» ОСОБА_2, (далі - Комісія), до складу якої увійшли: головний державний інспектор відділу нагляду у будівництві, транспорті та зв'язку Управління нагляду промислової безпеки ГУ Держпраці у Київській області (голова комісії), а також члени комісії - страховий експерт з охорони праці сектору профілактики нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань Правобережного відділу Управління ФССНВ у м. Києві, завідувач сектору з питань охорони праці Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, начальник служби ОП та БДР ПП «Поспішіленко», уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці ПП «Поспішіленко».

Наказом начальника Головного управління Держпраці у Київській області та місті Києві від 12 вересня 2016 року №134/1-Р продовжено термін спеціального розслідування нещасного випадку до отримання від Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи висновку щодо причин смерті та перебування потерпілого у стані алкогольного, токсичного або наркотичного сп'яніння та матеріалів від Святошинського УП про обставини і причини, що призвели до нещасного випадку зі смертельним наслідком, осіб, які допустили порушення вимог законодавства, копій фотознімків, пояснень свідків причетних до нещасного випадку, протоколу огляду місця події.

04 жовтня 2016 року Комісією проведено спеціальне розслідування зазначеного вище нещасного випадку, за наслідками якого складено акт проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 22 серпня 2016 року о 20 год. 30 хв. В ПП «Поспішіленко» (далі - акт спеціального розслідування), затверджений начальником Головного управління Держпраці в Київській області 11 жовтня 2016 року..

Вивчивши обставини і причини нещасного випадку, Комісія встановила, що нещасний випадок визнано таким, що не пов'язаний з виробництвом згідно з пп. 6 п. 16 . Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року №1232 (далі - Порядок №1232).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно, рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень мають відповідати наведеним вище критеріям та, у разі невідповідності хоча б одному з них, рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень визнаються судом протиправними.

Згідно вимог пункту 36 Порядку №1232 спеціальному розслідуванню підлягають, зокрема, випадки смерті працівників на підприємстві.

Спеціальне розслідування нещасних випадків, що спричинили тяжкі наслідки, у тому числі з можливою інвалідністю потерпілого, проводиться за рішенням Держпраці або його територіальних органів залежно від характеру і ступеня тяжкості травми.

Відповідно до п. 37 Порядку №1232 про груповий нещасний випадок, нещасний випадок із смертельним наслідком, нещасний випадок, що спричинив тяжкі наслідки, випадок смерті або зникнення працівника під час виконання трудових (посадових) обов'язків роботодавець зобов'язаний протягом однієї години повідомити з використанням засобів зв'язку та протягом трьох годин подати на паперовому носії повідомлення згідно з додатком 2, зокрема: територіальному органові Держпраці за місцезнаходженням підприємства.

З матеріалів справи вбачається, що директор ПП «Поспішіленко» повідомив Головне управління Держпраці у Київській області про вказаний нещасний випадок смерті 23 серпня 2016 року, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія повідомлення про нещасний випадок.

Згідно п. 38 Порядку №1232 потерпілий, члени його сім'ї або уповноважена особа, яка представляє його інтереси, не входять до складу спеціальної комісії, але мають право брати участь у засіданнях спеціальної комісії, висловлювати свої пропозиції, додавати до матеріалів розслідування документи, що стосуються нещасного випадку, викладати особисту думку щодо обставин і причин нещасного випадку та одержувати від голови спеціальної комісії інформацію про хід проведення розслідування.

Голова спеціальної комісії зобов'язаний письмово поінформувати потерпілого, членів його сім'ї або уповноважену особу, яка представляє його інтереси, про їх права і запросити до співпраці.

Відповідачем не надано суду доказів інформування потерпілої щодо роботи Комісії.

Згідно п. 42 Порядку №1232 спеціальна комісія зобов'язана:

1) обстежити місце, де стався нещасний випадок, одержати письмові чи усні пояснення від роботодавця і його представників, посадових осіб, працівників підприємства, потерпілого (якщо це можливо), опитати осіб - свідків нещасного випадку та осіб, причетних до нещасного випадку;

2) визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці;

3) визначити необхідність проведення лабораторних досліджень, випробувань, технічних розрахунків, експертизи для встановлення причини нещасного випадку і розроблення плану заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам;

4) вивчити первинну медичну документацію (журнал реєстрації травматологічного пункту лікувально-профілактичного закладу, звернення потерпілого до медичного пункту або медико-санітарної частини підприємства, амбулаторну картку та історію хвороби, документацію відділу кадрів, відділу (служби) охорони праці тощо);

5) з'ясувати обставини і причини настання нещасного випадку;

6) визначити, пов'язаний чи не пов'язаний нещасний випадок з виробництвом;

7) установити осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, а також розробити план заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам;

8) зустрітися з потерпілим (якщо це можливо) або членами його сім'ї чи уповноваженою особою, яка представляє його інтереси, щодо роз'яснення їх прав у зв'язку з настанням нещасного випадку.

З акту спеціального розслідування вбачається, що Комісією вчинено дії визначені п. 42 Порядку №1232 , окрім зустрічі з дружиною померлого ОСОБА_2

Також, з акту спеціального розслідування вбачається, що ОСОБА_2 прибув до ПП «Поспішіленко» о 13 годині 40 хвилин, пройшов перед рейсовий медичний огляд про зо зроблено запис в журналі поденного медичного огляду водіїв, прийняв у напарника автобус та нульовим рейсом з автопідприємства виїхав на кінцеву зупинку маршруту, де почав роботу відповідно до графіку.

Натомість позивач вказує, що робочий час водія ОСОБА_2 становив з 06 години ранку до 23 години, що є порушенням п 2.2 Положення про робочий час та час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 07.06.2010 №340 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.09.2010 за №811/18106, яким встановлена тривалість робочого часу водіїв не більше 40 годин на тиждень.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження порушення відповідачем згадуваного пункту Положення про робочий час та час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 07.06.2010 №340 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.09.2010 за №811/18106.

Відповідно до висновку експерта смерть ОСОБА_2 настала від хронічної ішемічної хвороби серця, при судово-токсикологічному дослідженні трупа етиловий спирт не виявлено.

Відповідно до акту спеціального розслідування причиною нещасного випадку слугував незадовільний стан здоров'я ОСОБА_2 внаслідок хронічної ішемічної хвороби серця.

Згідно пп. 6 п. 16 Порядку №1232 обставинами, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов'язані з виробництвом, є: природна смерть, смерть від загального захворювання або самогубство (крім випадків, зазначених у пункті 15 цього Порядку), що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та/або відповідною постановою про закриття кримінального провадження.

Оскільки причиною смерті ОСОБА_2 слугувала хронічна ішемічна хвороба серця, що підтверджено висновком судово-медичної експертизи, отже висновок відповідача, що нещасний випадок є таким, що не пов'язаний з виробництвом на думку суду є обґрунтованим.

Щодо посилання позивача, що вона була позбавлена можливості надати пояснення та докази порушення ПП «Поспішіленко» норм робочого часу водіїв, оскільки водії працювали з 06:00 годин до 23:00 годин, що позивач , що мало наслідком хворобу та смерть ОСОБА_2, суд зазначає, що позивач не позбавлена права надати такі докази під час судового вирішення справи, проте своїм правом не скористалась, отже процедурні порушення під час проведення спеціального розслідування не мають правовим наслідком необґрунтований висновок Комісії, а відтак не вказують на протиправність такого висновку та акту спеціального розслідування.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що здійснене відповідачем спеціальне розслідування смерті ОСОБА_2 відповідає критеріям оцінювання правомірності дій суб'єкта владних повноважень, встановлених частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому вважає, що дії головного управління Держпраці у Київській області по проведенню спеціального розслідування та складання відповідного акту є правомірними, а позовні вимоги - такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст.. 69, 70, 71,128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Келеберда