Справа № 552/7116/17
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2017-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017 р. Справа № 552/7116/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на постанову Київського районного суду м. Полтави від 20.11.2017р. по справі № 552/7116/17 (суддя Миронець О.К.)

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання протиправною бездіяльністі та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИЛА

Позивач - ОСОБА_1, звернувся до Київського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку призначеної позивачу пенсії; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" № 900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року "Про грошове забезпечення поліцейський Національної поліції" і № 947 від 18.11.2015 "Про внесення змін до постанови Кабінету міністрів України від 09 березня 2006 року № 268", та довідки № 4/288 від 24.04.2017 про розмір грошового забезпечення станом на 1 січня 2016, яка виготовлена Ліквідаційною комісією УМВС України в Полтавській області починаючи з 1 січня 2016 року без обмеження граничного розміру.

За результатами розгляду справи в порядку скороченого провадження, постановою Київського районного суду м. Полтави від 20.11.2017 позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей № 900" від 23.12.2015 року, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанов Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" і №947 від 18 листопада 2015 року "Про внесення змін до постанови Кабінету міністрів України від 09 березня 2006 №268" та довідки № 4/288 від 24.04.2017 року про розмір грошового забезпечення станом на 1 січня 2016 року, яка виготовлена Ліквідаційною комісією УМВС України в Полтавській області починаючи з 1 січня 2016 року без обмеження граничного розміру.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити повністю в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на відсутність бюджетних асигнувань на проведення виплати пенсій такій категорії військовослужбовців. Щодо задоволення вимоги про перерахунок пенсії без обмеження розміру відповідач посилається на те, що обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду, водночас, в матеріалах справи відсутні докази того, що після перерахунку пенсія позивача буде перевищувати десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, та що внаслідок проведеного перерахунку буде порушено право позивача на отримання пенсії у належному розмірі. Також відповідач, з посиланням на п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", зазначає про відсутність підстав для стягнення з управління судових витрат.

Ухвалами Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2017 року відкрито апеляційне провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження в порядку абз. 4 ч. 8 ст. 183-2, п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України (в редакції чинній до 15.12.2017).

Згідно ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, що позивач - ОСОБА_1, є пенсіонером органів внутрішніх справ України з 2008 року. Перебуває з 2008 року на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області. Пенсія йому призначена відповідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

13.09.2017 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з заявою про здійснення перерахунку призначеної пенсії, при цьому уповноважений структурний підрозділ, а саме - Ліквідаційна комісія УМВС України в Полтавській області 24.04.2017 року відповідно до норм зазначеного вище Порядку направила до Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області довідку № 4/288 від 24.04.2017 року про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1

На звернення позивача, відповідачем листом від 15.09.2017 № 568/Б-03 надано відповідь в якій повідомлено заявника, що перерахунок та виплата перерахованих пенсії буде забезпечено після виділення коштів з Державного бюджету України.

Після надання довідки до відповідача, перерахунок пенсії не проведений.

Вважаючи протиправною таку бездіяльність ГУ ПФУ в Полтавській області, позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом за захистом своїх порушених прав.

Приймаючи рішення по задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність у позивача права на перерахунок пенсії починаючи з 01.01.2016 без обмеження її граничним розміром.

Колегія суддів частково погоджується з рішенням суду першої інстанції з таких підстав.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон України від 09 квітня 1992 року N 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон № 2262-ХІІ).

Вказаним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно з ч. 3 ст. 63 Закону № 2262-XII (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

29 грудня 2015 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" № 900-VIII від 23 грудня 2015 року (далі - Закон № 900-VIII).

Цим Законом внесені доповнення в ст. 63 Закону № 2262-ХІІ, а саме статтю 63 доповнено новою частиною такого змісту: "Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських".

Відповідно до абзацу 2 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про Національну поліцію" за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Постановами Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (далі - Постанова № 988) та № 947 від 18 листопада 2015 року "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268" встановлені розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, що значно перевищують посадові оклади і плату за спеціальні звання колишніх працівників органів внутрішніх справ.

Таким чином, враховуючи вищенаведені приписи нормативно-правових актів, колегія суддів вважає, що позивач, як пенсіонер органів внутрішніх справ, має право на перерахунок пенсії у зв'язку із зміною розміру грошового забезпечення поліцейських, тому відповідно погоджується із висновком суду першої інстанції про обгрунтованість позовних вимог в цій частині.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що відповідачем не заперечується право позивача на перерахунок пенсії, але обгрунтовуючи правомірність своїх дій щодо невиплати пенсії, останній стверджує про відсутність бюджетних асигнувань на виплату пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції) у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських на підставі наданої довідки.

Такі доводи апелянта колегія суддів вважає безпідставними з наступних підстав.

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року N 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. N 393" (далі - Порядок № 45), яка набрала чинності 20 лютого 2008 року.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Порядку № 45, перерахунок раніше призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

На підставі зазначеного в пункті 1 цього Порядку рішення Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв'язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (далі - державні органи) повідомляють у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Пенсійний фонд України повідомляє у п'ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки).

Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Судовим розглядом встановлено, що Ліквідаційною комісією УМВС в Полтавській області на підставі списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, було надано до ГУ ПФУ в Полтавській області довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 за № 4/288 від 24.04.2017, що свідчить про дотримання державним органом Порядку № 45 в частині надання довідок до органу Пенсійного фонду.

Відповідно до ст. 51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

В порушення вимог вказаної статті відповідачем - органом Пенсійного фонду пенсія ОСОБА_1 з наступного місяця після надходження довідки № 4/288 від 24.04.2017 не перерахована, чим допущено протиправну бездіяльність з цього питання.

У відповідності до ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію прав та основоположних свобод (далі - Конвеція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права.

Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вперше у рішенні у справі "Міллер проти Австрії" від 16 грудня 1974 року, де Суд встановив принцип, згідно з яким обов'язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і у рішенні "Гайгузус проти Австрії" від 16 вересня 1996 року, якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, в свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі "Кечко проти України" (рішення від 08 листопада 2005 року), в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Таким чином, враховуючи те, що право на перерахунок пенсії встановлено чинним законодавством України, дотримано всі вимоги, передбачені Порядком № 45, для проведення перерахунку пенсії, посилання апелянта на відсутність коштів на проведення виплати пенсії в перерахованому розмірі порушує гарантоване статтею 1 Протоколу 1 Конвенції право мирно володіти своїм майном.

Згідно з ч. 3 ст. 51 Закону № 2262-ХІІ ( в редакції Закону України від 15.07.2015 № 614, який набрав чинності 01.01.2016) перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

В ході розгляду справи встановлено, що перерахунок розміру пенсії позивачу у зв'язку з набуттям чинності Постановою № 988 не проведений з 01.01.2016 саме з вини ГУ ПФУ в Полтавській області, а тому право позивача щодо перерахунку пенсії з 01 січня 2016 року є абсолютним та не може бути обмежено будь-яким строком в силу вимог ч. 3 ст. 51 закону України № 2262-ХІІ.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованими позовні вимоги, які заявлені до ГУПФУ в Полтавській області про перерахунок та виплату пенсії, та зазначає, що судом першої інстанції було прийнято рішення в цій частині з дотриманням норм матеріального права та правильно обрано спосіб захисту порушених прав позивача шляхом зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії на підставі наданої довідки з 01.01.2016.

Разом із тим, колегія суддів не може погодитися із висновком суду першої інстанції про наявність у позивача права на виплату пенсії без обмеження максимального розміру, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Вказана норма викладена в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015р. № 911 .

Відповідно до Прикінцевих положень цей Закон набирає чинності з 1 січня 2016 року. Дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 1 січня 2016 року.

Крім того, Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 положення ч.7 ст.43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

01 січня 2017 року набрала чинності нова редакція ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-XII, в якій вказано, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Вищевказана редакція Закону неконституційною не визнавалася та є чинною станом на час розгляду цієї справи.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Наведені положення не дозволяють скаржитися щодо законодавства або певних обставин абстрактно, лише тому, що заявник вважає начебто певні положення норм законодавства впливають на його правове становище.

Колегія суддів зазначає, що станом на час розгляду справи перерахунок пенсії позивачу відповідачем не проводився, а тому у суду відсутні підстави вважати, що виплата позивачу перерахованої пенсії починаючи з 01.01.2016 буде проведена відповідачем з обмеженням її максимальним розміром, що призведе до порушення прав позивача на отримання пенсії у встановленому законодавством розмірі.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що пенсія позивача після проведеного перерахунку буде перевищувати десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність (або встановлений статтею 43 Закону № 2262-ХІІ максимальний розмір пенсії - 10740 грн.).

З огляду фактичні обставини справи та зумовленого ними нормативного регулювання спірних правовідносин, колегія суддів виходить з того, що заявлені позивачем вимоги про виплату пенсії без обмеження максимального розміру пенсії є передчасними, а від так задоволенню не підлягають.

З приводу посилання відповідача в апеляційній скарзі щодо порушення судом першої інстанції приписів п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", під час прийняття рішення щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань управління на користь позивача судових витрат, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки зазначений пункт передбачає звільнення Пенсійного фонду України та його органів від сплати судового збору за подання позову, апеляційної чи касаційної скарг, та не регулює розподіл судових витрат при ухваленні судового рішення.

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Враховуючи вищевикладене, постанова суду першої інстанції прийнята при неправильному застосуванні норм матеріального права в частині зобов'язання відповідача провести виплату пенсії без обмеження її максимального розміру пенсії, а тому постанова Київського районного суду м. Полтави від 20.11.2017р. по справі № 552/7116/17 підлягає скасуванню в цій частині з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

В іншій частині рішення, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на постанову Київського районного суду м. Полтави від 20.11.2017р. по справі № 552/7116/17 - задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Полтави від 20.11.2017р. по справі № 552/7116/17 - скасувати в частині зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити ОСОБА_1 виплату пенсії відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" № 900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року "Про грошове забезпечення поліцейський Національної поліції" і № 947 від 18.11.2015 "Про внесення змін до постанови Кабінету міністрів України від 09 березня 2006 року № 268", та довідки № 4/288 від 24.04.2017 про розмір грошового забезпечення станом на 1 січня 2016, яка виготовлена Ліквідаційною комісією УМВС України в Полтавській області починаючи з 1 січня 2016 року без обмеження граничного розміру.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою у задоволенні зазначених позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

В іншій частині постанову Київського районного суду м. Полтави від 20.11.2017р. по справі № 552/7116/17 щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва С.В.
Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П. Перцова Т.С.