Справа № 703/2217/17
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2017-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 703/2217/17 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача: Беспалова О. О.

суддів: Губської О. А., Сорочка Є. О.

за участю секретаря: Присяжної Д. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Смілянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області на постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25 жовтня 2017 року (місце ухвалення: місто Сміла, час ухвалення: 15 годин 35 хвилин, дата складання повного тексту невідомі) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Смілянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до Смілянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання неправомірними дій щодо відмови в перерахунку пенсії у зв'язку з втратою годувальника відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», ст. ст. 38, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 14.10.2014 р. № 1697-У11 та на підставі довідки прокуратури Черкаської області про складові заробітної плати покійного чоловіка ОСОБА_4 від 21.03.2017 року за № 18/83 вих.17, з нарахуванням пенсії в розмірі 60 % від заробітку покійного чоловіка, починаючи з 1 березня 2017 року, без обмеження граничного розміру пенсії.

Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25 жовтня 2017 року позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Смілянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області щодо відмови ОСОБА_3 в перерахунку пенсії у зв'язку з втратою годувальника відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», ст. 38, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язано Смілянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 14 жовтня 2014 року № 1697-У11 та на підставі довідки прокуратури Черкаської області про складові заробітної плати покійного чоловіка ОСОБА_4 від 21.03.2017 року за № 18/83 вих.17, з нарахуванням її пенсії в розмірі 60 % від заробітку покійного чоловіка, починаючи з 1 березня 2017 року.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та постановити нову, якою позовні вимоги в цій частині залишити без задоволення, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Позиція апелянта обґрунтована тим, що позивачем було подано заяву невстановленого зразка, а з 01.06.2015 року норми щодо пенсійного забезпечення працівників прокуратури скасовані.

До Київського апеляційного адміністративного суду надійшли заперечення позивача, зареєстровані 18.12.2017 р. за вх. № 38393, в яких позивач вважає рішення суду першої інстанції правомірним та зазначає, що правові відносини регулюються ст. 86 нового Закону України «Про прокуратуру» та призначення пенсії додаткового порядку, визначеного КМ України, не потребує.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності представників сторін.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду - без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, позивач є інвалідом ІІІ групи з дитинства згідно довідки № 017583, виданої 16.11.1998 р. (а. с. 8).

Позивач перебуває на обліку відповідача та з 15 січня 2013 року отримує пенсію по втраті годувальника (батька), призначену на умовах, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1, виданої 16.02.2017 р. (а. с. 7).

Факт спільного проживання та перебування у шлюбі з померлим підтверджується свідоцтвом про одруження Серії НОМЕР_2, виданим 09.08.1986 р. (а. с. 6) та довідкою квартального комітету № 8 Смілянської міської ради від 25.03.2017 р. № 115612 (а. с. 10).

Згідно довідки прокуратури Черкаської області від 21.03.2017 р. № 18/83 вих. 17 ОСОБА_4 дійсно працював у прокуратурі Черкаської області на посаді прокурора Кам'янського району (а. с. 16).

04.04.2017 р. позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення їй пенсії в разі втрати годувальника у зв'язку зі зміною годувальника, до якої додала вищеописані документи (а. с. 15).

Листом від 14 квітня 2017 року Смілянське УПФ України відмовило позивачу у перерахунку пенсії з посиланням на те, що ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року набрала чинності з 15.07.2015 року, однак, з 1 червня 2015 року згідно з п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року втратили чинність положення Закону України «Про прокуратуру» щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначалися відповідно до норм цього закону.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. № 1788-XII (далі - Закон № 1788) та статтею 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058) передбачено види державних пенсій (виплат) і соціальних послуг, в тому числі: в разі втрати годувальника.

Як свідчить відмова відповідача та подані ним заперечення і апеляційна скарга, відповідач права позивача на отримання пенсії в разі втрати годувальника - чоловіка не заперечує, з огляду на що дана обставина колегією суддів не досліджується.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні заяви відповідач посилався на положення п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р., якими скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Так Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213, який набрав чинності 01 квітня 2015 року, зобов'язано Кабінет Міністрів України подати до 1 травня 2015 року на розгляд Верховної Ради України проект закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних (крім пенсій військовослужбовців і наукових працівників), на загальних підставах.

У разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру» (від 05.11.1991 р. №1789-XII).

В той же час, з 15 липня 2015 року набув чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 р. № 1697-VII (далі - Закон № 1697).

Статтею 86 вказаного Закону визначено підстави та порядок пенсійного забезпечення працівників прокуратури.

Частинами 2,9,11 вказаної статті Закону визначено, що прокурорам, визнаним інвалідами I або II групи, призначається пенсія по інвалідності в розмірах, передбачених частиною другою цієї статті, за наявності стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років.

Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Прокурорам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їхнім вибором.

У відповідності до ч. 19 ст. 86 Закону № 1697 пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї прокурора або слідчого, які були на його утриманні на момент смерті (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), за наявності у померлого годувальника стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім'ї, 70 відсотків - на двох і більше членів сім'ї. До непрацездатних членів сім'ї померлого прокурора або слідчого належать особи, зазначені у статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

За цих обставин, колегія суддів підтримує позицію суду першої інстанції щодо наявності у позивача права на отримання пенсії у разі втрати годувальника за вказаною нормою.

Щодо посилання відповідача в апеляційній скарзі на подання позивачем неналежним чином оформленої заяви всупереч вимог додатку 2 постанови Правління ПФ України від 25.11.2005 р. № 22-1, колегія суддів зазначає, що у відповідності до п. 4.2 вказаної постанови орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Натомість, листом від 14.04.2017 р. № 83/Х-10 відповідач, фактично, відмовив позивачу у призначенні пенсії у зв'язку зі зміною годувальника та зазначив, що за захистом прав можна звернутися до суду або в порядку підлеглості до вищого органу, чим порушив вищевказану норму.

Крім того, колегія суддів приймає до уваги доводи позивача щодо того, що відомості щодо позивача знаходяться в розпорядженні відповідача в матеріалах її пенсійної справи, а позивачем було подано додаткову лише документи, що спричинюють зміну її пенсійного стану.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги апеляційним судом відхиляються за необґрунтованістю.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Смілянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області на постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Смілянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені ст. ст. 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя О. А. Губська
Суддя Є. О. Сорочко

(Повний текст постанови складено 21.12.2017 р.)