Справа № 404/4206/17(2-а/404/440/17)
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2017-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 року справа № 404/4206/17(2-а/404/440/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередниченка В.Є.,

суддів: Іванова С.М. Панченко О.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпро адміністративну справу за апеляційною скаргою Кропивницького обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 листопада 2017 року (суддя Панфілова А.В., м. Кропивницький) у справі №404/4206/17(2-а/404/440/17) за позовом ОСОБА_1 до Кропивницького обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 10 липня 2017 року звернувся до суду з позовом до Кропивницького обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області, згідно з яким просить:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо застосування для розрахунку позивачу пенсії за віком показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік в розмірі 1197,91 грн.;

- зобов'язати відповідача призначити та виплатити позивачу пенсію за віком з 23.05.2017 року відповідно до ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати (дохід) в Україні з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто 2014, 2015, 2016 роки.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що після звільнення із військової служби він отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-XII). Після призначення пенсії він продовжував працювати. Позивач набув право на отримання пенсії за віком у відповідності до Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV), та 23.05.2017 року звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії відповідно до цього Закону. Проте, відповідачем було фактично переведено позивача із одного виду пенсії на інший відповідно до статті 45 Закону № 1058-IV та при розрахунку нового розміру пенсії застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2007 рік.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 листопада 2017 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідач оскаржив її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким у задоволені позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції невірно трактував норми Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині первинного призначення пенсії та переведення з одного виду пенсії на інший, як її перерахунку.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, після звільнення із військової служби отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

23.05.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за віком відповідно до частини 2 статті 40 Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2014, 2015 та 2016 роки.

Листом від 08.06.2017 року № 233/Ф-11 відповідач повідомив позивача про те, що його переведено на пенсію за віком. Для розрахунку пенсії за віком застосовано показник середньої заробітної плати за 2007 рік (а.с.6).

Правомірність дій відповідача щодо відмови позивачу в застосуванні положень частини 2 статті 40 Закону № 1058-IV під час нарахування пенсії за віком є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-XII ) встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до статті 1-1 Закону № 2262-XII законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно зі статтею 7 Закону № 2262-XII військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором; у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», призначається одна пенсія за її вибором; при цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

У частині першій статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що за рахунок коштів органу Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

За правилами частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на час звернення позивача за призначенням пенсії за віком 12.04.2017 року) заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + .. + Кзn );

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Тому, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Проте, встановлені судом апеляційної інстанції обставини справи свідчать про те, що позивачу ОСОБА_2 управлінням Пенсійного фонду України було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII, а пенсію за віком, згідно з заявою від 23.05.2017 року, позивач почав отримувати відповідно до Закону № 1058-IV і цей закон передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.

При цьому при призначенні пенсії за вислугу років, відповідно до Закону № 2262-ХІІ, показник середньої заробітної плати (доходу) при її розрахунку не застосовується в силу вимог зазначеного Закону, адже основою доходу у цьому разі є грошове забезпечення.

Крім того, після звільнення з лав Збройних Сил України позивач продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Тобто, в цьому випадку має місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного на інший вид пенсії в межах одного Закону, а тому у відповідача були відсутні підстави для застосування до спірних відносин положень ч.3 ст.45 Закону № 1058-IV.

Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного суду України від 09.06.2015 року у справі № 21-550а14 та від 31.03.2015 у справі № 21-612а14.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що у відповідача були відсутні підстави для застосування до спірних відносин положень ч.3 ст.45 Закону № 1058-IV.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об'єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому постанову суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321,322 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кропивницького обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області залишити без задоволення, а постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 листопада 2017 року у справі №404/4206/17(2-а/404/440/17) без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та у відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 328, п. 3 ч.6 ст. 12 КАС України є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 21 грудня 2017 року.

Головуючий суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко