Справа № 750/9746/17
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2017-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 750/9746/17 Головуючий у І інстанції: Требух Н.В.
Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мацедонської В.Е.,

суддів Лічевецького І.О., Мельничука В.П.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши за відсутності учасників справи відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на постанову Деснянського районного суду м.Чернігова від 02 листопада 2017 року (дата складання повного тексту 02 листопада 2017 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м.Чернігова з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просив зобов`язати відповідача провести йому перерахунок та виплату пенсії з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, щомісячної додаткової грошової винагороди, винагороди за участь в АТО та додаткових премій, виплачених у жовтні-грудні 2015 року, та компенсації за невикористану відпустку.

Постановою Деснянського районного суду м.Чернігова від 02 листопада 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 14 серпня 2017 року з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, щомісячної додаткової грошової винагороди, винагороди за участь в АТО та одноразових премій, виплачених у жовтні, листопаді та грудні 2015 року в сумі 3907,45 грн. та компенсації за невикористану відпустку згідно довідок Військового інституту Київського національного університету ім.Т.Шевченка від 02 березня 2017 року №203, військової частини НОМЕР_1 від 16 травня 2017 року №770 та військової частини НОМЕР_2 від 19 червня 2017 року №432 та виплатити заборгованість, що виникне внаслідок такого перерахунку.

В апеляційній скарзі відповідачем заявлено вимоги скасувати постанову суду першої інстанції з мотивів порушення судом норм матеріального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі.

Узагальнюючи доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, одноразові премії, винагорода за участь в АТО, щомісячна додаткова грошова винагорода та компенсація за невикористану відпустку не включаються до розміру грошового забезпечення.

Позивачем подано заперечення на апеляційну скаргу, в яких останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, оскільки грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, щомісячна додаткова грошова винагорода, винагорода за участь в АТО, та додаткова премія та компенсація за невикористану відпустку відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Учасники справи про дату, час і місце слухання справи в розумінні вимог КАС України повідомлені належним чином, до суду апеляційної інстанції не з`явилися.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, враховуючи, що справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, тому у відповідності до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, та перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» в розмірі 62% грошового забезпечення.

Позивач під час проходження військової служби отримував грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, щомісячну додаткову грошову винагороду, винагороду за участь в АТО та одноразові премії, виплачені у жовтні, листопаді та грудні 2015 року в сумі 3907,45 грн. та компенсації за невикористану відпустку згідно довідок Військового інституту Київського національного університету ім..Т.Шевченка від 02 березня 2017 року №203, військової частини НОМЕР_1 від 16 травня 2017 року №770 та військової частини НОМЕР_2 від 19 червня 2017 року №432. З вказаних вище виплат сплачувалися страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

14 серпня 2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, надавши оригінал довідки Військового інституту Київського національного університету ім.Т.Шевченка від 02 березня 2017 року №203, військової частини НОМЕР_1 від 16 травня 2017 року №770 та військової частини НОМЕР_2 від 19 червня 2017 року №432, в яких зазначено про отримання позивачем серед інших видів грошового забезпечення також матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, щомісячної додаткової грошової винагороди, винагороди за участь в АТО та одноразових премій, виплачених у жовтні, листопаді та грудні 2015 року в сумі 3907,45 грн. та компенсації за невикористану відпустку, з яких сплачувалися страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на заяву позивача надіслало 23 серпня 2017 року відповідь за №1409/03/В-12, в якій повідомило про відсутність підстав для перерахунку пенсії, так як матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, щомісячна додаткова грошова винагорода, винагорода за участь в АТО та одноразові премії, компенсація не включаються у грошове забезпечення, адже мають компенсаційний характер.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 18 квітня 2016 року №74 майора ОСОБА_1 , заступника командира батальйону резерву по роботі з особовим складом військової частини НОМЕР_2 Високомобільних десантних військ Збройних Сил України, з 18 квітня 2016 року вважати таким, що справи та посаду здав. Виключено зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення, з котлового забезпечення знято з сніданку 19 квітня 2016 року і направлено для зарахування на військовий облік до Чернігівського обласного військового комісаріату. Виплачено премію за особистий внесок в загальні результати служби у розмірі 435% посадового окладу з 01 квітня 2016 року по 19 квітня 2016 року, згідно наказу Міністра оборони України від 27 січня 2016 року №260 (за змінами). Виплачено надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років з 01 квітня 2016 року по 19 квітня 2016 року, згідно наказу Міністра оборони України від 27 січня 2016 року №260 (за змінами). Виплачено щомісячну додаткову винагороду в розмірі 60% від грошового забезпечення з 01 квітня 2016 року по 19 квітня 2016 року, згідно наказу Міністра оборони України від 05 листопада 2010 року №595 (за змінами). Виплачено грошову компенсацію за 18 діб невикористаної відпустки за 2015 рік та 12 діб невикористаної відпустки за 2016 рік. Виплачено грошову допомогу на оздоровлення за 2016 рік (в стовідсотковому обсязі). Виплачено вихідну допомогу при звільненні (чотири відсотки за кожний повний прослужений місяць) з лютого 2015 року по квітень 2016 року в розмірі 52%.

Згідно довідки Військового інституту Київського національного університету ім.Т.Шевченка від 02 березня 2017 року №203 позивачу було нараховано грошове забезпечення за період проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_3 на посаді слухача курсів (штатного) за лютий-березень 2015 року, що складалось з посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років, надбавки за виконання особливо важливих завдань, премії, щомісячної грошової додаткової винагороди. На всі виплати нараховані страхові внески (єдиний внесок).

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 16 травня 2017 року №770 ОСОБА_2 нараховано грошове забезпечення за період проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 за період квітень-вересень 2015 року, що складалось з посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років, надбавки за виконання особливо важливих завдань, премії, щомісячної грошової додаткової винагороди, винагороди за участь в АТО. На всі виплати нараховані страхові внески (єдиний внесок).

Згідно довідки військової частини НОМЕР_2 від 19 червня 2017 року №432 позивачу нараховано та виплачено грошове забезпечення за період проходження служби у військовій частині НОМЕР_2 з вересня 2015 року по квітень 2016 року, що складалось з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за виконання особливо важливих завдань, надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, премії, щомісячної додаткової грошової винагороди, додаткової премії, грошової допомоги на оздоровлення/матеріальної допомоги, компенсації за невикористані відпустки, ВД при звільненні. Єдиний соціальний внесок з грошового забезпечення за вказаний період перераховано в повному обсязі.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що грошова допомога для оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, щомісячна додаткова грошова винагорода, винагорода за участь в АТО та одноразові премії, виплачені у жовтні, листопаді та грудні 2015 року в сумі 3907,45 грн. та компенсації за невикористану відпустку, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами врегульовані Конституцією України, Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (в редакції, що була чинною на час призначення пенсії позивачу) пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:

відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил України, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин) військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби) встановлено щомісячну додаткову грошову винагороду у таких розмірах: з 01 квітня 2013 року у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 01 вересня 2013 року у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 01 січня 2014 року у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення; з 01 квітня 2014 року у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення; з 01 липня 2014 року у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Частинами 1-3 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 04 червня 2014 року №158 «Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету» встановлено, що за безпосередню участь в антитерористичних операціях починаючи з 01 травня 2014 року виплачується винагорода в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

Згідно ч.1 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року №260 (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин).

З аналізу вищенаведених нормативних актів вбачається, що розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається, виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (пп.3 п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294, пп.30.3 п.30 р.ХХХ Інструкції).

Згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам, звільненим з військової служби, іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей може призначатися (за їх бажанням) пенсія на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому для обчислення пенсій враховуються всі види грошового забезпечення, що отримували зазначені особи, які мають право на пенсію за цим Законом, перед звільненням зі служби.

Таким чином, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, щомісячна додаткова грошова винагорода, винагорода за участь в АТО, одноразова премія та компенсація за невикористану відпустку відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців та мають враховуватися при обчисленні пенсії, за умови, що з них було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

З наявних в матеріалів справи довідок Військового інституту Київського національного університету ім.Т.Шевченка від 02 березня 2017 року №203, військової частини НОМЕР_1 від 16 травня 2017 року №770, військової частини НОМЕР_2 від 19 червня 2017 року №432, вбачається, на всі виплати, включені в зазначені довідки нараховані страхові внески (єдиний внесок), в тому числі і на грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, щомісячну додаткову грошову винагороду, винагороду за участь в АТО, додаткові премії та компенсацію за невикористану відпустку.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки з грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, щомісячної додаткової грошової винагороди, винагороди за участь в АТО, одноразових премій та компенсації за невикористану відпустку, які позивач отримував під час проходження військової служби, здійснювалося нарахування та сплата страхових внесків, тому їх розмір має бути включений до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.

Враховуючи, що відсутність відповідних виплат у переліку додаткових видів грошового забезпечення та їх одноразовий чи тимчасовий характер не спростовує висновків суду, що за умови здійснення на них нарахування та сплати страхових внесків, такі виплати мають бути включені до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії, а тому колегія суддів відхиляє такі посилання апелянта.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 15 жовтня 2013 року у справі №21-368а13, згідно з якою щомісячна додаткова грошова винагорода має тимчасовий характер, оскільки виплата такої винагороди дозволена за наявності наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації) або вищого командира (начальника) залежно від настання спеціальних обставин (здійснення польотів у конкретному місці), її розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, тому вона не може бути підставою для перерахунку пенсії військовослужбовцям згідно з ч.3 ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Колегія суддів зазначає, що предметом розгляду у справі, яка переглядалась Верховним Судом України, було здійснення перерахунку пенсії військовослужбовця, порядок якого визначається ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

В той же час, предметом розгляду у даній справі є не здійснення перерахунку пенсії згідно ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у зв`язку зі зміною хоча б одного з видів грошового забезпечення або у зв`язку із введенням нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а неврахування певних видів грошового забезпечення військовослужбовця при видачі довідки про додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії військовослужбовця при її призначенні.

Колегія суддів зазначає, що поняття «перерахунок пенсії військовослужбовця», що здійснюється у порядку, визначеному ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та «обчислення пенсії військовослужбовця», що передбачено ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не є тотожними та мають різну правову природу.

Отже, фактичні обставини, яким надавав правову оцінку Верховний Суд України у постанові від 15 жовтня 2013 року у справі №21-368а13 не є подібними до фактичних обставин, що розглядаються в рамках даної адміністративної справи, а тому правова позиція Верховного Суду України, на яку посилається апелянт, не підлягає застосуванню у спірних правовідносинах.

Також апелянт звертає увагу на рішення Конституційного Суду України від 13 травня 2015 року у справі №1-9/2015 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положень частини третьої ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

В той же, підставою для розгляду Конституційним Судом України звернення громадянина ОСОБА_3 також було саме наявність неоднозначного застосування судами України положень першого речення ч.3 ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та наведеним рішенням дано тлумачення, саме, положення першого речення ч.3 ст.63 наведеного Закону, за яким, в аспекті порушених у конституційному зверненні питань необхідно розуміти так, що до встановлених виключно законами України нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, на підставі введення яких усі призначені за цим законом пенсії підлягають перерахунку, належать лише надбавки, доплати, підвищення.

Отже, рішення Конституційного Суду України від 13 травня 2015 року у справі №1-9/2015 також не підлягає застосуванню у даних правовідносинах.

Таким чином, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області були порушені права позивача на врахування при призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, щомісячної додаткової грошової винагороди, винагороди за участь в АТО, одноразових премій та компенсації за невикористану відпустку при розрахунку розміру грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії, з огляду на те, що вказані виплати позивач отримував під час проходження військової служби та на них здійснювалося нарахування та сплата страхових внесків. На захист вказаних прав позивача був поданий даний адміністративний позов.

З огляду на викладені обставини, за результатами розгляду апеляційної скарги, з урахуванням наведених норм права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку щодо наявності підстав для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, щомісячної додаткової грошової винагороди, винагороди за участь в АТО, одноразових премій та компенсації за невикористану відпустку згідно довідок Військового інституту Київського національного університету ім.Т.Шевченка від 02 березня 2017 року №203, військової частини НОМЕР_1 від 16 травня 2017 року №770 та військової частини НОМЕР_2 від 19 червня 2017 року №432 на підставі ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та виплатити заборгованість, що виникне внаслідок такого перерахунку.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м.Чернігова від 02 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 22 грудня 2017 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді І.О.Лічевецький

В.П.Мельничук