Справа № 587/2911/17
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 р.Справа № 587/2911/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Сіренко О.І. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою представника відповідача адвоката ОСОБА_1 на ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 24.10.2017 по справі № 587/2911/17

за позовом Сумського прикордонного загону

до Громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5

про примусове видворення за межі території України,

ВСТАНОВИЛА:

Сумський прикордонний загін (далі позивач) звернувся до Сумського районного суду Сумської області з адміністративним позовом до громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 (далі відповідач), в якому просив суд примусово видворити з України громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5.

Разом з адміністративним позовом Сумським прикордонним загоном подано клопотання, в якому позивач просив суд затримати громадянина ОСОБА_6 ОСОБА_5, 08/11/ІНФОРМАЦІЯ_1, та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, терміном на 6 місяців, для забезпечення примусового видворення.

Постановою Сумського районного суду Сумської області від 24.10.2017 року по справі № 587/2911/17 примусово видворено з України громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Постанову звернуто до негайного виконання.

Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 24.10.2017 року по справі № 587/2911/17 клопотання Сумського прикордонного загону задоволено.

Затримано громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та поміщено його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, на строк 6 (шість) місяців.

Ухвалу суду допущено до негайного виконання.

Представник відповідача, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 24.10.2017 та винести нове судове рішення про відмову в задоволенні клопотання позивача.

В обґрунтування апеляційної скарги представник відповідача зазначив, що всупереч положенням Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Російської Федерації про реадмісію, підписаної 22.10.2012, відповідача було затримано за процедурою, передбаченою ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та ст.187-3 КАС України, а не за процедурою, передбаченою статтею 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та вищевказаними міждержавними угодами. Визначену чинним законодавством процедуру реадмісії позивач не застосував, а тому підстави для задоволення позову відсутні. Оскільки затримання спрямоване на забезпечення видворення відповідача, воно втрачає підстави у разі відмови у задоволенні позову.

Сторони в судове засідання не зявилися про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується телефонограмою.

З ініціативи суду, враховуючи віддаленість місця знаходження представника відповідача (м. Луцьк), з метою повного, всебічного та обєктивного розгляду справи та забезпечення прав та інтересів відповідача, було призначено розгляд справи в режимі відеоконференції, проведення якої доручено Луцькому міськарйонному суду Волинської області. Про про дату час та місце проведення судового засідання в режимі відеоконференції представник відповідача був повідомлений належним чином, що підтверджується телефонограмою, проте в судове засідання не зявився.

Відповідно до положень ч.4 ст.196 Кодексу адміністративного судочинства (далі -КАС України) колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами без участі сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи клопотання позивача, суд першої інстанції виходив з наявності підстав, передбачених передбачених статтею 183-7 КАС України.

Колегія суддів з даним висновком суду не погоджується виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що 21 жовтня 2017 року о 21 год. 05 хвилин ОСОБА_4 ОСОБА_5 був виявлений та затриманий прикордонним нарядом від мобільної прикордонної застави «Суми» на відстані близько 18 км від державного кордону України в районі н.п. Стецьківка під час перебування в межах контрольованого прикордонного району без документів, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України після здійснення незаконного перетинання державного кордону України поза встановленими пунктами пропуску з Російської Федерації в Україну у складі групи осіб.

В ході проведення перевірочних заходів відносно ОСОБА_4 ОСОБА_5 було встановлено факт відсутності інформації щодо нього в відомчих базах даних ДПС про здійснення перетинання державного кордону України встановленим порядком. Також було встановлено, що вказаний вище громадянин здійснив незаконний перетин державного кордону з Російської Федерації поза встановленими пунктами пропуску.

Зазначені обставини стали підставою для звернення Сумського прикордонного загону до суду з даним позовом про примусове видворення громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_5 з території України.

Перевіряючи правомірність доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до наявного в матеріалах справи протоколу про адміністративне затримання від 21.10.2017 року громадянин ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, був затриманий 21.10.2017 о 21 год. 05 хв. на строк до 3 діб з метою встановлення особи, у звязку із вчиненням правопорушення, передбаченого статтею 202 КУпАП. Відповідач був виявлений та затриманий на відстані близько 18 км. від державного кордону України під час перебування в межах контрольованого прикордонного району без документів, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України, безпосередньо після здійснення незаконного перетину Державного кордону з території Російської Федерації на територію України.

Листом від 21.10.2017 року № 27/10811 командування Сумського прикордонного загону повідомило посадових осіб ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 в Україні про затримання групи громадян ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4, зокрема, і ОСОБА_4 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Враховуючи відсутність у затриманих осіб документів, що посвідчують особу, командування прикордонного загону цим листом просило про надання документів, що посвідчують особу, та повідомило контактні дані для організації побачення посадових осіб Посольства ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 в Україні із затриманими громадянами цієї країни, зокрема, і відповідача по справі.

22.10.2017 року відповідачем ОСОБА_6 ОСОБА_5 було надано пояснення на імя начальника Сумського прикордонного загону, у яких відповідач повідомив, що 05.10.2017 о 13:00 год літаком прибув до м. Москва, де проживав з 05.10.2017 по 16.10.2017 разом із п'ятьма громадянами ОСОБА_4. 16.10.2017 відповідача з квартири, де він проживав, забрав невідомий чоловік, який посадив його до легкового автомобіля та повіз у невідомому напрямку. В подальшому 16.10.2017 року приблизно о 20 год. 00 хв. відповідача та інших громадян ОСОБА_4 висадили в польовій місцевості, де їх зустріли дві особи в масках на обличчі, забрали паспортні документи та жестом вказали напрямок руху до кордону з Україною. Приблизно через 30 хв. руху у вказаному напрямку пішки відповідача разом з іншими громадянами ОСОБА_4 посадили у човен, та, як йому в подальшому стало відомо, незаконно переправили через річку на територію України. Згодом відповідача разом з іншими громадянами ОСОБА_4 привезли до будинку в сільській місцевості, до якого приблизно 20.10.2017 привезли ще 6 невідомих відповідачеві громадян ОСОБА_4. 21.10.2017 відповідача без документів, що посвідчують особу, разом з іншими громадянами ОСОБА_4 затримали прикордонники.

22 жовтня 2017 року начальником відділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження штабу Сумського прикордонного загону, було прийнято рішення про примусове повернення з України громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5, яке 22.10.2017 було затверджене начальником Сумського прикордонного загону.

Зазначеним рішенням зафіксовано, що відповідач по справі був затриманий 21.10.2017 року о 21 год. 05 хв. прикордонним нарядом від мобільної прикордонної застави «Суми» Сумського прикордонного загону на відстані близько 18 км. від державного кордону України в районі населеного пункту Стецьківка під час перебування в межах контрольованого прикордонного району без документів, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України після здійснення незаконного перетинання державного кордону України поза встановленими пунктами пропуску з Російської Федерації в Україну.

Вказаним рішенням зобовязано ОСОБА_4 ОСОБА_5 залишити територію України у термін до 24.10.2017.

З письмових доказів у справі вбачається, що позивач звернувся до суду з клопотанням про затримання відповідача громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 у зв'язку з поданням позову про примусове видворення з України і для забезпечення такого видворення.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У підпункті "f" п. 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: "законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в'їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

З огляду на це, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Європейський суд з прав людини у справі "Солдатенко проти України" (п. 111 рішення від 23 жовтня 2008 року) зазначив, що встановлюючи, що будь-яке позбавлення свободи має здійснюватися "відповідно до процедури, встановленої законом", пункт 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод не просто відсилає до національного закону, він також стосується "якості закону", вимагаючи від закону відповідності принципові верховенства права. При цьому "якість закону" означає, що у випадку, коли національний закон передбачає можливість позбавлення свободи, такий закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні - для того, щоб виключити будь-який ризик свавілля.

З метою удосконалення положень судового захисту іноземців та осіб без громадянства та урегулювання окремих питань, пов'язаних з протидією нелегальній міграції, Кодекс адміністративного судочинства України доповнено статтею 183-7 "Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства".

Пунктом 3 частини 2 статті 183-7 КАС України передбачено, що у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі, адміністративний суд, визначений частиною першою цієї статті, за клопотанням органу (підрозділу), який подав такий позов, може прийняти рішення, яким затримати іноземця або особу без громадянства з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Згідно з п.1.8 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрацією державної прикордонної служби України та Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року №353/271/150, примусове видворення передбачає: виявлення порушника, поміщення його в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України (ПТПІ), документальне оформлення примусового видворення, подальше супроводження іноземця до пункту пропуску через державний кордон України чи до країни походження.

Відповідно до п.1 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1110, пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, є державною установою, що призначена для тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства: стосовно яких судом прийнято рішення про примусове видворення за межі України; стосовно яких судом прийнято рішення про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України, у тому числі прийнятих відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; затриманих ДМС, її територіальними органами та підрозділами на строки та в порядку, передбачені законодавством; затриманих за рішенням суду до завершення розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Згідно з п.12 р. ІІ Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29 лютого 2016 року №141, іноземці та особи без громадянства утримуються в ПТПІ протягом строку, необхідного для виконання постанови адміністративного суду: про примусове видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, але не більш як 12 місяців.

Враховуючи вищенаведене, затримання іноземця та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, можливе з метою забезпечення примусового видворення з України.

Колегія суддів зазначає, що оскільки відповідач не підлягає примусовому видворенню за межі території України на підставі судового рішення за процедурою, передбаченою ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та ст.183-7 КАС України, а повинен бути переданий до країни свого громадянства за процедурою, що визначена Угодою між Кабінетом Міністрів України та Урядом ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 про реадмісію громадян обох держав, підписаною 25.09.2007 в м. Нью-Йорку, тому не підлягає задоволенню клопотання позивача про затримання відповідача для забезпечення примусового видворення.

Колегія суддів зазначає, що клопотання про затримання відповідача обґрунтовується виключно необхідністю забезпечення її примусового видворення, без застосування процедури реадмісії.

Відтак, помилковими є висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення клопотання про затримання відповідача.

З огляду на наведене, колегія суддів прийшла до висновку про скасування ухвали суду першої інстанції, на підставі п.4 ч.1 ст.202 КАС України, як такої, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та постановлення нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання позивача про затримання особи.

Керуючись ст. ст. 160, 165, 195, 196, 198, 202, 205, 206, 209, 254 КАС України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача адвоката ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 24 жовтня 2017 року по справі № 587/2911/17 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання Сумського прикордонного загону про затримання Громадянина ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та поміщення його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України на строк 6 місяців.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту.

Головуючий суддя ОСОБА_7
Судді ОСОБА_8 ОСОБА_9

Повний текст ухвали виготовлений 19.12.2917