Справа № 368/1337/17
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2017-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 368/1337/17 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
Провадження № 2-а/368/79/17 Іванюта Тетяна Євгенівна
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Мацедонської В.Е., при секретарі - Шевчук А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 07 листопада 2017 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Кагарлицької районної ради VІІ скликання про визнання незаконним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення сесії Кагарлицької районної ради VІІ скликання № 226-24-VІІ від 13.07.2017 року «Про висловлення недовіри голові Кагарлицької районної державної адміністрації ОСОБА_2.».

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що спірне рішення було прийнято з порушенням вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Регламенту роботи районної ради VІІ скликання. Зокрема, без включення відповідного питання до порядку денного, без обговорення у постійних комісіях та без проведення колективного і вільного обговорення депутатами на сесії.

Також, 28.09.2017 р. позивачем подано клопотання про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення.

Назване клопотання вмотивовано тим, що рішення Кагарлицької районної ради VІІ скликання № 226-24-VІІ від 13.07.2017 року «Про висловлення недовіри голові Кагарлицької районної державної адміністрації ОСОБА_2.» підтримане більш ніж двома третинами голосів загального складу районної ради, а отже має наслідком відставку (звільнення) позивача з посади.

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 07 листопада 2017 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким задовольнити клопотання про забезпечення позову.

Так, ОСОБА_2 зазначає, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також очевидними є ознаки протиправності спірного рішення.

У поданих до суду апеляційної інстанції додаткових обґрунтуваннях апеляційної скарги позивач посилався на те, що рішення Кагарлицької районної ради VІІ скликання № 226-24-VІІ від 13.07.2017 р. прийнято з політичних мотивів. Також, позивач наголошував на тому, що це рішення прийнято без урахування вимог пункту 7 частини 1, пункту 2 частини 2 статті 9, статті 48 Закону України «Про місцеві державні адміністрації».

У запереченні на апеляційну скаргу відповідач наполягав на тому, що судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовано обставини справи та ухвалено рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, дійшов висновку, що позивачем та його представником у заяві про вжиття заходів забезпечення позову не зазначено обґрунтування його припущення, що невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Судова колегія підтримує правову позицію Кагарлицького районного суду Київської області.

Із матеріалів справи вбачається, що 13.07.2017 р. Кагарлицькою районною радою VІІ скликання прийнято рішення № 226-24-VІІ «Про висловлення недовіри голові Кагарлицької районної державної адміністрації ОСОБА_2.».

01 вересня 2017 р. Президент України видав розпорядження № 166/2017-рп «Про відставку голови Кагарлицької районної державної адміністрації Київської області», яким прийняв відставку ОСОБА_2

Відповідно до частини першої ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України, (у редакції чинній на момент вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову) суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, підставами для забезпечення позову є очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливість або значне ускладнення захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття заходів забезпечення позову, очевидна протиправність рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Частинами 3 та 4 названої статті КАС України визначено, що подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Із наведеного випливає, що вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Водночас, будь-яких прийнятних та переконливих обґрунтувань того, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат ОСОБА_2, ні у клопотанні про забезпечення позову, ні в апеляційній скарзі не надано.

Посилання позивача на те, що спірне рішення Кагарлицької районної ради має наслідком відставку (звільнення) його з посади, обґрунтовано не взято судом до уваги, оскільки клопотання про забезпечення позову подано до суду 28.09.2017 р., тоді як розпорядження № 166/2017-рп «Про відставку голови Кагарлицької районної державної адміністрації Київської області» Президент України видав 01.09.2017 р. Тобто, повноваження позивача, як голови місцевої державної адміністрації, були припинені Президентом України за 27 днів до подачі клопотання про вжиття заходів забезпечення позову.

Отже, слід погодитись з висновком суду попередньої інстанції про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а твердження скаржника про те, що рішення Кагарлицької районної ради VІІ скликання № 226-24-VІІ від 13.07.2017 р. прийнято з політичних мотивів суд не приймає як доказ, оскільки вони не підтверджуються ані прямим, ані непрямим чином.

Помилковим є посилання ОСОБА_2 на те, що спірне рішення ради прийнято без урахування вимог пункту 7 частини 1, пункту 2 частини 2 статті 9, статті 48 Закону України «Про місцеві державні адміністрації».

Названі правові норми визначають випадки припинення повноважень голів місцевих державних адміністрацій та регламентують умови оплати праці, соціального забезпечення посадових осіб місцевих державних адміністрацій, тобто не регулюють організацію та діяльність органів місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, ч. 1 ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 312, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 07 листопада 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 грудня 2017 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя В.Е.Мацедонська