Справа № 205/3838/17(2-а/205/160/17)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

14 грудня 2017 рокусправа № 205/3838/17(2-а/205/160/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Іванова С.М.

судді: Панченко О.М. Чередниченка В.Є.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м. Дніпро Департаменту патрульної поліції на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 вересня 2017 року по справі № 205/3838/17 (2-а/205/160/17) за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Дніпро Департаменту патрульної поліції, інспектора 3 батальйону 6 роти лейтенанта поліції УПП у м. Дніпро ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з адміністративним позовом до інспектора 3 батальйону 6 роти лейтенанта поліції УПП у м. Дніпро ОСОБА_2 (далі відповідач-1), Управління патрульної поліції м. Дніпро Департаменту патрульної поліції (далі відповідач-2), в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 110999 від 13.06.2017 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 вересня 2017 року позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Дніпро Департаменту патрульної поліції, інспектора 3 батальйону 6 роти лейтенанта поліції УПП у м. Дніпро ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення задоволено.

Постанову серії ЕАА № 110999 від 13 червня 2017 інспектора 3 батальйону 6 роти лейтенанта поліції УПП у м. Дніпро ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 126 ч. 1 КУпАП скасовано.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, Управління патрульної поліції м. Дніпро Департаменту патрульної поліції звернулося з апеляційною скаргою, в якій вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у звязку з чим просили скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач під час винесення оскаржуваної постанови не заявляв жодних клопотань чи заяв щодо його незгоди з винесеною постановою. Зауважено, що за приписами ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» у відповідача-1 були наявні достатні підстави вимагати у позивача предявлення ним документів, в тому числі і полісу обовязкового страхування.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 197 КАС України.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою серії ЕАА № 110999 від 13 червня 2017 року, прийнятою інспектором 3 батальйону 6 роти лейтенантом поліції УПП у м. Дніпро ОСОБА_2, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. (а.с.8).

Відповідно до зазначеної постанови про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 13 червня 2017 року о 17.28 год., керуючи транспортним засобом, не надав перевагу у русі на перехресті автомобілю, який рухався по головній дорозі, при перевірці документів не мав при собі поліса обовязкового страхування власників наземних транспортних засобів, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Скасування вказаної постанови і було предметом судового розгляду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем була здійснена вимушена зупинка транспортного засобу, що підтвердилось показаннями свідків та відеозаписом події. Законодавчо визначених підстав для надання полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності в даному випадку не було.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до ст. 122 КУпАП відповідальність за ч. 1 вказаної статті настає, окрім іншого, за порушення водіями вимог дорожніх знаків, правил зупинки, стоянки.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених ч.ч. 1,2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 16.11 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 визначено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Як стверджує позивач, він жодних правил дорожнього руху не порушував.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 72 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В той же час, відповідачами ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції не надавалось належних та допустимих доказів вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення, як-то відеозапису чи пояснень свідків.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 126 КУаАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приписи п. 21.3 ст. 21 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" закріплюють, що при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Аналогічне положення закріплено в пп. "ґ" п. 2.1 затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 Правил дорожнього руху.

Згідно пункту 21.2 статті 21 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється:

- відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

- органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що контроль за наявністю полісів (договорів) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів може здійснюватись відповідними підрозділами Національної поліції лише з визначених законодавством підстав - при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та/або при оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. Проте, наведеними положеннями чинного законодавства закріплений безумовний обов'язок при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особи, яка керує ним, мати при собі страховий поліс (сертифікат).

Оскільки інспектор патрульної поліції ОСОБА_2 не складав протокол про порушення правил дорожнього руху та не оформлював матеріали дорожньо-транспортної пригоди, законних приводів вимагати у ОСОБА_1 поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не було.

З огляду на те, що відповідачем не було надано ні до суду першої інстанції, ні до апеляційного суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення позивачем, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення оскаржуваного рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м. Дніпро Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 вересня 2017 року по справі № 205/3838/17 (2-а/205/160/17) залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко