Справа № 348/776/17
Суддя: Рибачук Андрій Іванович
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/10652/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Рибачука А. І.,

суддів - Багрія В. М., Старунського Д. М.,

за участю секретаря - Андрушківа І. Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 29 вересня 2017 року у справі № 348/776/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо незарахування до трудового стажу її чоловіка - ОСОБА_2 період догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку, зокрема, з 20 серпня 2001 року по 01 лютого 2002 року - час догляду за сином - ОСОБА_3 та з 01 червня 2011 року по 30 вересня 2011 року - час догляду за дочкою - ОСОБА_4, та відмови у виплаті їй пенсії у зв'язку із втратою годувальника, зобов'язати відповідача зарахувати вказані періоди до трудового стажу ОСОБА_2, призначити їй пенсію у зв'язку із втратою годувальника з 07 листопада 2016 року, та дорахувати і виплатити недоплачені їй суми пенсії.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що відповідачем протиправно було припинено виплату їй пенсії по втраті годувальника, оскільки при обрахунку стажу роботи її чоловіка - ОСОБА_2 відповідач безпідставно не врахував до такого стажу періоди в які він здійснював догляд за дітьми до досягнення ними трирічного віку.

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 29 вересня 2017 року вказаний позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії відповідача щодо незарахування до трудового стажу ОСОБА_2 періоду догляду ним за сином - ОСОБА_3 до досягнення ним трирічного віку з 20 серпня 2001 року по 01 лютого 2002 року та зобов'язано відповідача зарахувати до трудового стажу ОСОБА_2 вказаний період та призначити ОСОБА_1 пенсію у зв'язку із втратою годувальника з 07 листопада 2016 року, та дорахувати і виплатити недоплачені їй суми пенсії.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує на те, що ним правомірно припинено виплату позивачу пенсії по втраті годувальника, оскільки подані нею довідки від 02 листопада 2016 року №№ 2273, 2274, видані Битківською селищною радою Надвірнянського району Івано - Франківської області не є належними доказами в підтвердження факту догляду її чоловіком за дітьми до досягнення ними трирічного віку. Окрім цього зазначає, що за ОСОБА_2 під час перебування ним у відпустці по догляду за дітьми не сплачувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що також є підставою для такої відмови.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце його проведення, тому відповідно до частини першої статті 41 та частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу за їхньої відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 13 квітня 2017 року перебувала на обліку в управлінні та отримувала пенсію у зв'язку із втратою годувальника відповідно до статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В березні 2014 року відповідачем було припинено виплату їй вказаної вище пенсії.

Не погодившись із вказаними рішеннями відповідача позивач звернулася до нього із заявою, в якій просила зарахувати до трудового стажу її чоловіка - ОСОБА_2 періоди догляду ним за дітьми до досягнення ними трирічного віку та відновити виплату їй пенсії у зв'язку із втратою годувальника.

Листом відповідача від 17 листопада 2016 року № 325/М-15 позивачу повідомлено, що виплата пенсії їй припинена у зв'язку із непідтвердженням факту роботи її чоловіка - ОСОБА_2 на підприємстві «Варьєган - ремонт» в Російській Федерації. Також зазначено, що подані нею довідки від 02 листопада 2016 року №№ 2273, 2274, видані Битківською селищною радою Надвірнянського району Івано - Франківської області не є належними доказами в підтвердження факту догляду її чоловіком за дітьми до досягнення ними трирічного віку, що в свою чергу виключає можливість призначення їй пенсії, у зв'язку із втратою годувальника.

Не погодившись із зазначеною відмовою, позивач оскаржив її до суду.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача щодо відмови призначити ОСОБА_1 пенсію у зв'язку із втратою годувальника є протиправними, оскільки подані нею документи підтверджують факт догляду її чоловіком - ОСОБА_2 за сином до досягнення ним трирічного віку у період з 20 серпня 2001 року по 31 січня 2002 року.

Суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності для осіб з інвалідністю II та III груп від 36 років до досягнення особою 37 років включно 7 років страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності.

Отже необхідною умовою призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника є наявність у годувальника на момент смерті не менше 7 років страхового стажу.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про відпустки» право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи (далі - підприємство).

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про відпустки» після закінчення відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами за бажанням жінки їй надається відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідно до частини третьої статті 18 Закону України «Про відпустки» ця відпустка може бути використана повністю або частинами також батьком дитини, бабою, дідом чи іншими родичами, які фактично доглядають за дитиною, або особою, яка усиновила чи взяла під опіку дитину, одним із прийомних батьків чи батьків-вихователів.

Відповідно до частини другої статті 181 Кодексу законів про працю України відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини третя та шоста статті 179 цього Кодексу) зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.

Відповідно до пункту «ж» частини третьої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

Разом з тим 01 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», частиною другою статті 24 якого встановлено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 24 цього ж Закону якого періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пунктом 2.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1) визначено перелік документів, які подаються до заяви про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника, в тому числі і документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу. За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 1 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562, а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно пункту 11 вказаного Порядку № 637 час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми встановлюється на підставі: свідоцтва про народження дитини або паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть); документів про те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала.

Аналіз вказаних правових норм дає підстави для висновку, що період догляду непрацюючої матері (батька, баби, діда чи інших родичів, які фактично доглядають за дитиною, або осіб, які усиновили чи взяли під опіку дитину, прийомних батьків чи батьків-вихователів) за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення дитиною трирічного віку до 1 січня 2004 року включається до трудового стажу вказаних осіб за наявності відповідних документів, які підтверджують вказані обставини.

Починаючи з 1 січня 2004 року до страхового стажу матері (батька, баби, діда чи інших родичів, які фактично доглядають за дитиною, або осіб, які усиновили чи взяли під опіку дитину, прийомних батьків чи батьків-вихователів) зараховуються періоди догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку при умові отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та сплати з такої допомоги страхових внесків відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Як видно з матеріалів справи підставою для припинення виплати позивачу пенсії по втраті годувальника стало непідтвердження факту роботи її чоловіка - ОСОБА_2 на підприємстві «Варьєган - ремонт» в Російській Федерації.

Без врахування періодів роботи у вказаному підприємстві страховий стаж ОСОБА_2 складає 4 року 10 місяців.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач посилалась на протиправність дій відповідача щодо відмови зарахувати до трудового стажу її чоловіка періоди догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку з 20 серпня 2001 року по 01 лютого 2002 року та з 01 червня 2011 року по 30 вересня 2011 року (що в сукупності становить 09 місяців 10 днів) та просила призначити їй пенсію по втраті годувальника з урахуванням вказаних періодів.

Однак зарахування вищевказаних періодів до страхового стажу її чоловіка не призведе до виникнення у ОСОБА_1 права на отримання пенсії у зв'язку з втратою годувальника, у зв'язку з відсутністю у її чоловіка - ОСОБА_2 необхідного мінімального страхового стажу для призначення такої пенсії.

Суд першої інстанції не звернув увагу на вказані обставини та прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 202 КАС України є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області задовольнити.

Постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 29 вересня 2017 року у справі № 348/776/17 - скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А. І. Рибачук
судді В. М. Багрій
Д. М. Старунський
Повний текст судового рішення виготовлено 18 грудня 2017 року.