Справа № 295/10183/17
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2017-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гумен Н.В.
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
ПОСТАНОВА

іменем України

"19" грудня 2017 р. Справа № 295/10183/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Кузьменко Л.В.

Франовської К.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Богунського районного суду м. Житомира від "27" жовтня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року позивач звернувся з адміністративним позовом до Богунського районного суду м. Житомира, в якому просив зобов'язати Головне Управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області провести нарахування та виплачувати призначену йому з 01.01.2011 року пенсію без обмеження кінцевої дати виплат на підставі раніше поданих документів та додатково наданого ним документа - довідки начальника Державної установи "Житомирська установа виконання покарань № 8" за № 5/15-3-17/К-4 від 23.01.2017 року та п. 16 грошового атестату № 46 від 10.08.2011 року, який знаходився в матеріалах пенсійної справи з урахуванням виплачених йому за період з січня 2009 року по грудень 2010 року (час звільнення) суми матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги при звільненні з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що з вказаних виплат сплачувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а тому ці виплати мають бути включені для обчислення пенсії.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 27.10.2017 року позов ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести нарахування та виплачувати призначену ОСОБА_3 пенсію на підставі раніше поданих документів та додатково наданого ним документу - довідки начальника Державної установи «Житомирська установа виконання покарань №8» за № 5/15-3-17/К-4 від 23.01.2017 року, з урахуванням виплачених за період з 01.01.2009 року по 31.12.2010 року сум грошової допомоги на оздоровлення, з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 01.05.2017 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просив скасувати постанову та прийняти нову про відмову в задоволенні позову. Апеляційна скарга відповідача обґрунтована тим, що додаткові види грошового забезпечення не підлягають при врахуванні для обчислення пенсії.

Суд розглядає справу в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що ОСОБА_3 з 01.01.2011 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

В травні 2017 року позивач звернувся до ГУПФУ в Житомирській області із заявою, в якій просив прийняти додатковий документ - довідку начальника Державної установи «Житомирська установа виконання покарань №8» за № 5/15-3-17/К-4 від 23.01.2017 року, якою підтверджується проведення виплат йому за період з 01.01.2009 року по 31.12. 2010 року сум грошової допомоги на оздоровлення, з якої справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, та нарахувати і виплачувати в подальшому без обмеження кінцевої дати, в повному обсязі призначену йому з 01.01.2011 року пенсію в новому розмірі, у зв'язку з тим, що при призначенні йому пенсії безпідставно не були враховані вищевказана виплата, що мали бути враховані згідно ст. 43 вищевказаного закону.

Листом № 868/К-ІІ від 06.06.2017 року Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області позивачу відмовлено в проведенні перерахунку на підставі того, що постановою КМ України № 393 від 17.07.1992 року не передбачено включення в додаткові види грошового забезпечення, які враховуються для призначення пенсії щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та грошової допомоги при звільненні.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" (далі - постанова №393) пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII, до складу грошового забезпечення входять:

- посадовий оклад, оклад за військовим званням;

- щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

- одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені Постановою №1294 та Інструкцією. Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).

Отже, зазначена допомога є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців та повинні були враховані при визначенні розміру грошового забезпечення для призначення пенсії позивачу, за умови сплати з них страхових внесків.

Вказана позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 10.03.2015 року у справі № 21-70а15.

Судом досліджено довідку Державної установи «Житомирська установа виконання покарань №8» за № 5/15-3-17/К-4 від 23.01.2017 року, з якої вбачається, що позивачу були нарахована матеріальна допомога на оздоровлення, з якої сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне страхування.

На підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для перерахунку пенсії позивача із врахування вищеописаних виплат.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Постанову прийнято з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, постанову Богунського районного суду м. Житомира від "27" жовтня 2017 р. без змін,

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.В. Кузьменко

К.С. Франовська

Повний текст постанови виготовлено "19" грудня 2017 р.