Справа № 826/1316/16
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2017-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/1316/16 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Огурцов О.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Губської О.А.

суддів: Файдюка В.В., Беспалова О.О.

за участю:

секретаря судового засідання Сергієнко Т.О.,

представників позивача Бєляєва А.С., Станицького О.Б.,

представника відповідача Перепелюка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртехінвестгаз" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртехінвестгаз" до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 10.08.2015 № , № , від 12.11.2015 № , № .

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 квітня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

На вказане судове рішення позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати названу постанову та прийняти нову, якою задовольнити його позовні вимоги, при цьому посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Обґрунтовуючи доводи своєї скарги, апелянт посилається на те, що висновки акта, на підставі яких прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, є необґрунтованими, а господарські операції між ним та його контрагентами-постачальниками ТОВ "ГАЗУКРАЇНА-2009", ТОВ "РГК ТРЕЙДІНГ", ТОВ "УКРЕНЕРГОРИНОК" мали реальний характер та спричинили зміну майнового стану їх учасників.

У судовому засіданні представники позивача апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача та представників сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції виходить із таких фактичних обставин.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що відповідачем була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ "Укртехінвестгаз" з питань дотримання податкового законодавства при проведенні фінансово-господарських операцій по взаємовідносинам з контрагентами ТОВ "ГАЗУКРАЇНА-2009", ТОВ "РГК ТРЕЙДІНГ", ТОВ "УКРЕНЕРГОРИНОК" за період з 01.03.2012 по 30.12.2014, за результатами якої складено акт від 21.07.2015 № 337/26-59-22-01/34300297.

Згідно із висновками акта, встановлено порушення платником податків: пункту 185.1 статті 185, пунктів 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 3 764 307 грн.; завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню за листопад, вересень 2012 року на суму 133 697 грн.; підпунктів 14.1.27, 14.1.36 пункту 14.1 статті 14, пунктів 138.2, 138.4, 138.8 статті 138 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 880 187 грн.; завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 1 294 166 грн.

Обґрунтовуючи такі висновки, відповідач послався на те, що операції позивача із його контрагентами - ТОВ «РГК Трейдінг», ТОВ «Газукраїна-2009», ТОВ «Укренергоринок» не мали реального характеру.

На підставі акта перевірки від 21.07.2015 №337/26-59-22-01/34300297 відповідачем прийняті податкові повідомлення - рішення:

від 10.08.2015 №, яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 1294166,00 грн.;

від 10.08.2015 №, яким зменшено суму бюджетного відшкодування заявленого до відшкодування у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів у розмірі 133967,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 66984,00 грн.;

від 10.08.2015 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 5646461,00 грн., у тому числі за основним платежем - 3764307,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 1882154,00 грн.;

від 10.08.2015 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 1100234,00 грн., у тому числі за основним платежем - 880 187,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 220047,00 грн.

За результатами оскарження зазначених рішень в адміністративному порядку, рішенням Головного управління ДФС у м. Києва від 16.10.2015 скаргу ТОВ "Укртехінвестгаз" задоволено частково; податкові повідомлення - рішення від 10.08.2015 №, № - залишено без змін; скасовано податкове повідомлення-рішення від 10.08.2015 № щодо завищення бюджетного відшкодування ПДВ в частині застосованих штрафних (фінансових) санкцій у сумі 33492 грн., а в іншій частині залишено без змін; скасовано податкове повідомлення-рішення від 10.08.2015 № в частині суми завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 3 000 грн.

У зв'язку з цим, Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києва винесено податкові повідомлення-рішення:

від 12.11.2015 № , яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 1291166,00 грн.;

від 12.11.2015 № , яким зменшено суму бюджетного відшкодування заявленого до відшкодування у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів у розмірі 133967,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 33492,00 грн.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 23.12.2015 скаргу ТОВ "Укртехінвестгаз" залишено без задоволення, а податкові повідомлення - рішення від 10.08.2015 №, №, №, №, з урахуванням рішення про результати розгляду первинної скарги, - без змін.

Не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями від 10.08.2015 №, №, від 12.11.2015 №, №, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд попередньої інстанції мотивував своє рішення тим, що висновки відповідача, покладені в основу спірних податкових повідомлень-рішень, є обґрунтованими, внаслідок чого такі рішення прийняті правомірно, а підстави для їх скасування відсутні.

Перевіривши правову оцінку обставин справи, повноту їх встановлення та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, з урахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду дійшла висновку про таке.

Відповідно до підпункту 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України, витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інших витрат, які беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.1 даної статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Згідно з пунктом 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України, витрати які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визначаються на основі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами, ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II даного Кодексу.

Законом України "Про бухгалтерський обік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Відповідно до приписів підпункту 14.1.81 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту, в силу вимог пункту 198.2 статті 198 ПК України, вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Водночас, згідно пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість у відповідності до вимог ПК України є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Натомість, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або у разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Наведене кореспондується з приписами пункту 198.6 статті 198 ПК України, відповідно до яких не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 ПК України (пункт 201.8 статті 208 ПК України).

Наразі встановленню підлягають обставини реальності здійснення господарських операцій платника податку, на підставі яких таким платником були сформовані дані податкового обліку.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Відповідно до статті 1 цього Закону первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням має дві обов'язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом частин першої та другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Слід зазначити, що договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку. Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Отже, договір свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання.

Відповідно до наведеного вище визначення господарська операція пов'язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондується з наведеними вище нормами ПК України.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов'язаний суб'єкт владних повноважень.

Разом з тим, відповідно до принципу змагальності суб'єкт господарювання зобов'язаний заперечувати проти доводів суб'єкта владних повноважень.

За правилами ст. 90 КАС (у редакції, чинній на час апеляційного розгляду справи) суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Дослідивши наявні у справі докази у відповідності до названих критеріїв процесуального Закону, колегія суддів дійшла висновку про те, що у своїй сукупності ними частково підтверджуються доводи позивача, а саме, у частині реальної зміни майнового стану за результатами господарських операцій із ТОВ "РГК ТРЕЙДІНГ" та ТОВ "УКРЕНЕРГОРИНОК", виходячи з таких мотивів.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що між ТОВ "Укртехінвестгаз" (покупець) та ТОВ "РГК ТРЕЙДІНГ" (постачальник) було укладено договір на поставку природного газу від 30.09.2013 № КС-П-2013-13, а також договір договір від 31.12.2013 № КС-П-2014-18 (т.1 а.с. 108-115), умови якого аналогічні умовам договору на поставку природного газу від 30.09.2013 № КС-П-2013-13, до якого укладено додаткові угоди від 31.12.2013 № 1 (т. 1 а.с. 116), від 31.12.2013 № 1/1 від 24.01.2014 № 2, від 24.02.2014 № 3, від 31.03.2014 № 4.

Відповідно до пункту 2.5 договору, якість газу, який передається постачальником покупцю в пунктах приймання-передачі, указаних у пункті 3.1 договору, повинна відповідати вимогам ГОСТ 5542-87 "Газы горючие природные для промышленного и коммунально-бытового назначения. Технические условия".

Згідно із пунктом 3.1 договору, постачальник передає покупцю газ у загальному потоці газу: у разі передачі газу власного видобутку - у пунктах приймання-передачі газу від газодобувних підприємств у газотранспортну систему; разі передачі газу, який підіймається з підземних сховищ газу (далі - ПСГ) - у пунктах приймання передачі газу з ПСГ у газотранспортну систему; у разі передачі імпортованого газу - у пунктах приймання-передачі газу на газовимірювальних станціях, які знаходяться на державному кордоні України та в пунктах приймання-передачі газу з ПСГ в газотранспортну систему. Право власності на газ переходить від постачальника до покупця в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов'язану з правом власності на газ.

Відповідно до пункту 3.4 договору, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу, покупець зобов'язується надати постачальнику підписані та скріплені печаткою покупця два примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Постачальник не пізніше 15-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу зобов'язується повернути покупцеві один примірник оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Підписаний акт є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Згідно із пунктом 3.5 договору, кількість газу поставленого покупцю, закріплюється щомісячними актами приймання-передач газу, які підписуються повноважними представниками постачальника і покупця та газотранспортної організації, що оформлюється відповідно до вимог чинного законодавства України.

Пунктом 6.3 передбачено, що в платіжних документах покупець повинен обов'язково зазначити номер договору, дату його підписання та призначення платежу без зазначення періоду, за який здійснюється оплата.

Колегією суддів апеляційної інстанції установлено, що обставин фактичного руху активів та зміни майнового стану за наслідками здійснення господарських операцій за цими договорами, підтверджуються наступними документами: акти приймання-передачі природного газу, на виконання умов договору від 30.09.2013 № КС-П-2013-13 згідно з якими ТОВ «РГК Трейдінг» передало, а ТОВ "Укртехінвестгаз" прийняо природний газ у жовтні та листопаді 2013 року, вказано обсяг, ціну газу за 100 куб.м. та загальну вартість. Акти підписані ТОВ "Укртехінвестгаз" та ТОВ "РГК ТРЕЙДІНГ" (т.1 а.с. 77-79), акти приймання-передачі природного газу від 31.12.2013 № КС-П-2014-18, згідно з якими ТОВ «РГК Трейдінг» передало, а ТОВ "Укртехінвестгаз" прийняо природний газ у січні та березні 2014 року, вказано обсяг, ціну газу за 100 куб.м. та загальну вартість. Акти підписані ТОВ "Укртехінвестгаз" та ТОВ "РГК ТРЕЙДІНГ" (т.1 а.с. 121-122); податкові накладні (т.1 а.с. 123-128, т.1 а.с. 80-107), оборотно-сальдова відомість (т. 1 а.с. 129); картка рахунку № 631 (т. 1 а.с. 130-140); засвідчена товариством виписка по рахунку № 0362 з 01.03.2012 (т. 1 а.с. 141-147).

Оплата придбаних у ТОВ "РГК ТРЕЙДІНГ" обсягів газу здійснювалась позивачем шляхом безготівкового перерахування коштів, у зв'язку з чим позивачем надано банківські виписки.

Статтею 13 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" передбачено, що транспортування природного газу здійснюється відповідно до договору. За договором транспортування природного газу газотранспортне підприємство зобов'язується транспортувати природний газ, довірений йому замовником, магістральними трубопроводами до пункту приймання-передачі газу та передати його замовнику, а замовник зобов'язується сплатити газотранспортному підприємству встановлену в договорі вартість транспортування. Пунктом приймання-передачі газу є об'єкт Єдиної газотранспортної системи України, на якому здійснюється передача природного газу між учасниками газового ринку, обладнаний вузлом обліку природного газу.

На підтвердження обставин транспортування газу позивачем надано: лист ПАТ по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" від 06.11.2015 № 11/6-0287 із додатками. Згідно із цим листом даним підприємством було здійснено транспортування природний газ ТОВ "Укртехінвестгаз", придбаний в тому числі у ТОВ "РГК "ТРЕЙДІНГ" за період з 01.03.2012 по 31.12.2014; акти приймання передачі природного газу (т. 1 а.с. 150-151), підписані ТОВ "Укртехінвестгаз", ТОВ "РГК ТРЕЙДІНГ" та ПАТ "Дніпропетровськгаз"; акти прийняття послуг з транспортування природного газу за договором від 28.12.2012 № 2013/Т-ПР-191008 за жовтень 2013 року, підписані ТОВ "Укртехінвестгаз" та ПАТ "Дніпропетровськгаз" (т. 1, а.с. 152, 154); акт про кількість прийнятого газу за жовтень 2013 року, підписані ТОВ "Укртехінвестгаз" та ПАТ "Дніпропетровськгаз" (т. 1, а.с. 153); лист ПАТ "Хмельницькгаз" від 12.11.2015 № 5359/17 щодо інформації про використання природного газу ТОВ "Укртехінвестгаз", транспортування природного газу якому здійснювалося ПАТ "Хмельницькгаз" за 2012-2014 роки (т. 1, а.с. 155); акти приймання-передачі природного газу підписані ТОВ "Укртехінвестгаз", ТОВ "РГК ТРЕЙДІНГ" та ПАТ "Хмельницькгаз" (т. 1, а.с. 156-158); лист ПАТ "Запоріжгаз" від 20.11.2015 № 51/12768 щодо інформації про обсяги протранспортованого природного газу за період з 01.03.2012 по 31.12.2014 придбаного ТОВ "Укртехінвестгаз" зокрема у ТОВ "РГК "ТРЕЙДІНГ" з додатком (т. 1, а.с. 159-160); акт приймання-передачі природного газу, підписані ТОВ "Укртехінвестгаз", ТОВ "РГК ТРЕЙДІНГ" та ПАТ "Запоріжгаз" (т. 1, а.с. 161).

Між ТОВ "Укртехінвестгаз" (покупець) та ТОВ "УКРЕНЕРГОРИНОК" (постачальник) було укладено договір на постачання природного газу від 23.12.2011 № П/12-019 (т 1 а.с. 162), додаткові угоди від 30.12.2011 № 01, від 01.08.2012 № 02 ( т.1 а.с. 166, 167) та договір від 28.12.2012 № П/13-058 (т.1 а.с. 245-248), умови якого аналогічні умовам договору на постачання природного газу від 23.12.2011 № П/12-019.

Згідно з умовами договорів, постачальник зобов'язується передати покупцю природний газ (надалі - газ або товар), а покупець зобов'язується прийняти та оплатити газ на умовах даного договору. Газ, що постачається за цим договором, використовується покупцем виключно для власних потреб. Використання газу для інших потреб покупцем не є предметом цього договору. Відповідно до пунктів 3.4, 3.5 договору, приймання-передача газу, поставленого постачальником покупцеві в відповідному місяці, оформляться щомісячними актами приймання-передачі природного газу. Акти приймання-передачі природного газу, що зазначені у пункті 3.4 даного договору, складає постачальник з наступним погодженням з покупцем до 5 (п'ятого) числа, наступного за звітним місяця. Згідно із пунктом 3.10 договору, покупець зобов'язується самостійно укласти договори на транспортування природного газу територією України.

Колегією суддів встановлено, що реальність господарських операцій підтверджується наданими позивачем документами, в тому числі, але не виключно документами первинного бухгалтерського обліку, а саме: актами передачі-приймання природного газу, згідно з якими продавець передав, а покупець прийняв газ на загальну суму 9167708,00 грн. (у т.ч. ПДВ 1527951,00 грн), які підписані ТОВ "Укртехінвестгаз" та ТОВ «УКРЕНЕРГОРИНОК», також у них вказано обсяг, ціну газу за 1000 куб.м. та загальну вартість (т.1 а.с. 168-172, т.1 а.с. 249-250, т.2 а.с. 1-2); податковими накладнми (т.1 а.с. 173-245, т.2 а.с. 3-14). Також надано оборотно-сальдову відомість, картки по рахунку та виписку по рахунку (т. 2, а.с. 15); картка рахунку № 631 за період березень 2012 року - грудень 2014 року (т.2 а.с. 16-48); виписку по рахунку №0637 з 01.03.2012 до 31.12.2014 (т.2 а.с. 49-57);

На підтвердження обставин транспортування газу позивачем надано: лист ПАТ по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" від 06.11.2015 № 11/6-0287 із додатками. Згідно із цим листом та додатків, даним підприємством було протранспортовано природний газ ТОВ "Укртехінвестгаз", придбаний зокрема у TOB "УKPEHEPГОРИНОК" за період з 01.03.2012 по 31.12.2014 (т. 2, а.с. 58-59); акти прийняття послуг з транспортування природного газу по договору № 191008-12ТР від 01.08.2012, по договору № 182101-12ТР від 01.04.2012, по договору № 2013/Т-ПР-191008 від 28.12.2012, по договору № 2013/ТП-182101 від 28.12.2012, підписані ТОВ "Укртехінвестгаз" та ПАТ "Дніпропетровськгаз" (т. 2, а.с. 61-66); лист ПАТ "Хмельницькгаз" від 12.11.2015 № 5359/17 щодо інформації про використання природного газу ТОВ "Укртехінвестгаз", транспортування природного газу якому здійснювалося ПАТ "Хмельницькгаз" за 2012-2014 роки (т. 2, а.с. 67); акти надання послуг з приймання-передачі природного газу, підписані ТОВ "Укртехінвестгаз" та ПАТ "Хмельницькгаз" (т. 2, а.с. 68-71, 74); акти приймання-передачі природного газу, підписані ТОВ "Укртехінвестгаз", ТОВ "УКРЕНЕРГОРИНОК" та ПАТ "Хмельницькгаз" (т. 2, а.с. 73, 75); лист ПАТ "Запоріжгаз" від 20.11.2015 № 51/12768 щодо інформації про обсяги протранспортованого природного газу за період з 01.03.2012 по 31.12.2014 придбаного ТОВ "Укртехінвестгаз" зокрема у та TOB "УKPEHEPГОРИНОК" з додатком (т. 2, а.с. 76-77); акти наданих послуг з транспортування природного газу, підписані ТОВ "Укртехінвестгаз" та ПАТ "Запоріжгаз" (т. 2, а.с. 78-81); лист ПАТ "Мелітопольгаз" від 05.11.2015 № 2342 щодо надання інформації протранспортованого природного газу придбаного від TOB "УKPEHEPГОРИНОК" в період з 01.01.2013 по 30.04.2013 (т. 2, а.с. 82); акти надання послуг (транспортування природного газу), підписані ТОВ "Укртехінвестгаз" та ПАТ "Мелітопольгаз" (т. 2, а.с. 83-87); акт приймання-передачі природного газу, підписані ТОВ "Укртехінвестгаз", ТОВ "УКРЕНЕРГОРИНОК" та ПАТ "Мелітопольгаз" (т. 2, а.с. 88).

Оплата придбаних у ТОВ "УКРЕНЕРГОРИНОК" обсягів газу здійснювалась позивачем шляхом безготівкового перерахування коштів, що підтверджується наявними у справі банківськими виписками.

Окрім того, колегією суддів з'ясовано, що на підтвердження обставин руху активів за ланцюгом: постачальник - оператор газотранспортної системи - оператор газорозподільної мережі - покупець (ТОВ «Укртехінвестгаз), позивачем надано копії документів: договір на розподіл природного газу від 10.12.2012 № Т-ПР-11172 (укладений з ПАТ по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" - т. 2, а.с. 120-155); технічну угоду на розподіл природного газу від 28.12.2012 № П051/13Т (укладений з ПАТ "Мелітопольгаз" - т. 2, а.с.136-143); договір на розподіл природного газу від 04.01.2012 № П051/12Т(укладений з ПАТ "Мелітопольгаз" - т. 2, а.с.144-150), проте не надано договір щодо транспортування природного газу, укладених з ПАТ "Хмельницькгаз" та ПАТ "Запоріжгаз".

Щодо обставин подальшого руху активів у процесі здійснення господарської діяльності, з матеріалів справи встановлено, що придбаний у контрагентів-постачальників газ (природний та скраплений) був використаний ТОВ «Укртехінвестгаз у власній господарській діяльності товариства з економічною вигодою, зокрема, придбаний газ (природний та скраплений) був реалізований кінцевим споживачам через АГНКС (автомобільна газонаповнююча компресорна станція) (т. 2, а.с. 151-250, т. 3, т. 4, а.с. 1-97).

Дослідивши кожен з зазначених доказів окремо, а також належність допустимість, достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що ними безумовно підтверджуються обставини реального руху активів та зміни майнового стану за результатами господарських операцій між позивачем та ТОВ "РГК ТРЕЙДІНГ" і ТОВ "УКРЕНЕРГОРИНОК".

Як випливає з акта перевірки, висновки контролюючого органу з приводу того, що господарські операції позивача із його контрагентами обґрунтовані тим, що до перевірки не було надано документів, у яких вказано: пункти приймання-передачі Єдиної газотранспортної системи України, на яких здійснюється передача природного газу між учасниками газового ринку; позитивний економічний наслідок між придбаним газом та результатами здійсненої господарської діяльності; довіреності або журнал виданих довіреностей; супровідні документи на перевезення скрапленого газу пропан-бутан (по договору з ТОВ «ГазУкраїни-2009») у випадку, якщо транспортування газу здійснювалося автомобільним або залізничним транспортом. Факт транспортування, приймання-передачі повинен чимось підтверджуватися.

Суд першої інстанції, досліджуючи господарські відносини між позивачем та ТОВ "РГК ТРЕЙДІНГ" і ТОВ "УКРЕНЕРГОРИНОК", звернув також увагу на ненадання позивачем доказів, що якість газу, який придбавався у ТОВ "РГК ТРЕЙДІНГ" відповідав вимогам ГОСТ 5542-87 "Газы горючие природные для промышленного и коммунально-бытового назначения. Технические условия", доказів передачі ТОВ "УКРЕНЕРГОРИНОК" інформації щодо даних, в яких було б вказано, до якої транспортної мережі, що належить відповідному підрозділу ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України", підключений покупець (ТОВ "Укртехінвестгаз"), як кінцевий споживач природного газу по території України.

З цього приводу судова колегія зауважує, що ненадання позивачем певних документів або наявність певних незначних дефектів у них не може бути єдиною і достатньою підставою для позбавлення платника права на податковий кредит та віднесення сум до валових витрат, позаяк, докази повинні підлягати оцінці у їх сукупності і за наявності документів, які підтверджують фактичне отримання позивачем товарів та використання їх у власній господарській діяльності, ненадання певного документу, не може бути єдиною підставою для висновків про відсутність підтвердження реальності здійснення господарських операцій з придбання товару (послуг).

Наразі, наданими позивачем документами, підстав для відхилення яких ані контролюючим органом, ані судом першої інстанції не наведено, у повній мірі підтверджуються обставини реального руху активів у процесі здійснення господарських операцій із названими контрагентами за ланцюгом: постачальник - оператор газотранспортної системи - оператор газорозподільної мережі - покупець (ТОВ «Укртехінвестгаз), а також подальше використання (реалізація кінцевому клієнту, що передбачено додатковими угодами до договорів) із отриманням економічної вигоди.

У зв'язку із наведеним, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо недоведеності позивачем цих обставин.

Відповідач, у свою чергу, на спростування цих обставин належних і допустимих доказів не надав, обґрунтувань щодо наявності підстав для відхилення наданих позивачем доказів, також не навів і у суду такі відсутні і колегія суддів підстав для цього не вбачає.

Окрім того, на підставі ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2016 року, Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз було проведено судово-економічну експертизу.

Згідно з висновком експерта, висновки акта перевірки від 21.07.2015 № 337/26-59-22-01/34300297 про порушення позивачем вимог податкового законодавства, зокрема щодо взаємовідносин позивача із та ТОВ "РГК ТРЕЙДІНГ" і ТОВ "УКРЕНЕРГОРИНОК", документально не підверджуються (т. 20 а.с. 8-31).

Апеляційний суд, з урахуванням всієї сукупності досліджених доказів, не вбачає підстав для відхилення висновку експерта у цій частині.

Колегія суддів вважає помилковим твердження суду з приводу ненадання позивачем доказів уповноваження керівником підприємства-вантажоодержувача, тобто позивача, особи, яка компетентна (за видом роботи та освіти, досвіду трудової діяльності) у питаннях визначення кількості СВГ; актів приймання СВГ; разового посвідчення на право участі в прийманні СВГ, якщо товар надійшов залізничним транспортом (п. 5.1 Інструкції № 332) або товаротранспортні накладні (типова форма N 1-ТН, затверджена наказом Міністерства транспорту та Міністерства статистики України від 29.12.95 р. N 488/346 "Про затвердження типових форм первинного обліку роботи вантажного автомобіля") та документи про якість (паспортів) на СВГ, оформлених у відповідності до ДСТУ 4047-2001; акта приймання за кількістю СВГ, що надійшов автомобільним транспортом, за формою N 3-ГС.

Як свідчить акт перевірки, під час її проведення контролюючий орган зазначених документів не вимагав, відповідно, їх ненадання не враховувалося під час прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Чинним на час апеляційного розгляду справи КАС передбачено, що суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення (абз. 2 ч. 2 ст. 77 КАС).

Апеляційний суд відзначає, що нереальність господарських операцій з придбання платником податку товару, укладення покупцем товару договору з метою безпідставного формування податкового кредиту з податку на додану вартість та валових витрат з понесених витрат за придбання товару має підтверджуватися належними та допустимими доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях.

У розглядуваному випадку відповідачем обставини фактичної зміни майнового стану та руху активів при здійсненні господарських операцій між позивачем та його контрагентами-постачальниками, не досліджувалися. В основу його позиції, з якою погодився місцевий адміністративний суд, покладено те, що позивачем не було надано певних документів, при цьому жодним чином не обґрунтовано підстав, з яких не прийнято до уваги тих документів, які були надані.

Крім того, відповідачем під час розгляду адміністративної справи не наведено об'єктивних доводів щодо наявності в діях позивача ознак неправомірності чи недотримання принципу належної обачності при виборі контрагентів.

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає необґрунтованими висновки акта перевірки у частині порушення позивачем вимог податкового законодавства стосовно його господарських взаємовідносин із ТОВ "РГК ТРЕЙДІНГ" і ТОВ "УКРЕНЕРГОРИНОК" та помилковим висновок суду першої інстанції, який не критично поставився до наведених відповідачем мотивів.

Разом з тим, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком контролюючого органу та Окружного адміністративного суду міста Києва з приводу того, що наданими до перевірки документами та матеріалами справи не підтверджується відповідний рух активів за наслідками операцій позивача із ТОВ "ГАЗУКРАЇНА-2009".

Так, з матеріалів справи встановлено, що між ТОВ "Укртехінвестгаз" (покупець) та ТОВ "ГАЗУКРАЇНА-2009" (постачальник) було укладено договір поставки нафтопродуктів (скраплений газ пропан-бутан) від 20.03.2013 № 55-13 (т.2 а.с. 89-92), згідно з умовами якого постачальник зобов'язується поставляти та передавати у власність покупця скраплений газ пропан-бутан (далі по тексту - товар), а покупець зобов'язується приймати товар і оплачувати його на умовах даного договору. Передача товару здійснюється окремими партіями, узгодженими сторонами. Кількість і вартість товару (ціна за одиницю товару), що поставляється за цим договором, визначаються між сторонами в специфікаціях та додатках, які є невід'ємною частиною даного договору. В якості додатків сторони розуміють: рахунки (рахунки-фактури), оплачені покупцем, відповідно до п. 4.1 договору; видаткові накладні за товар; інші письмові додаткові угоди сторін до договору.

Відповідно до пункту 2.1 договору якість товару, який є предметом даного договору, повинно відповідати державним стандартам і вимогам України відносно даної групи товарів.

Згідно з пунктом 3.1 ціна товару вказується у рахунках, які є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до п. 4.1 договору оплата здійснюється на підставі рахунку-фактури за умови 100% передоплати вартості кожної партії товару.

Згідно із пунктом 5.5 договору приймання-передача товару і перехід права власності здійснюється в пункті поставки товару, зазначеному у відповідній специфікації/додатку, з оформленням відповідного акта прийому-передачі або видаткової накладної. Для отримання товару і всіх товаросупровідних документів представник покупця зобов'язаний надати представнику постачальника, належним чином оформлене доручення.

Відповідно до пункту 5.6 договору товар вважається поставленим постачальником і прийнятим покупцем по кількості і якості відповідно до умов договору та додатків до нього, а також відповідно до паспорта якості, виданому виробником.

На підтвердження обставин зміни майнового стану суб'єктів господарських відносин внаслідок здійснення операцій за цим договором, позивачем надано: видаткові накладні, згідно з якими позивач отримав від контрагента скраплений газ пропан-бутан на загальну суму 153825,70 грн., в т.ч. ПДВ 25637,62 грн. (товар від імені ТОВ "Укртехінвестгаз" отримувався особою на підставі довіреності - т. 2, а.с. 93-99), платіжні доручення на суму 153825,00 грн. (т. 2, а.с. 107-116); податкові накладні (т. 2, а.с. 100-106); оборотно-сальдова відомість (т.2 а.с. 117); картка рахунку № 631 за період березень 2012 року - грудень 2014 року (т.2 а.с. 118-119) банківські виписки (т.4 а.с. 97-253, т. 5-13).

Разом із тим, на думку колегії суддів, таких доказів не достатньо для належного підтвердження факту поставки газу, зокрема, під час вирішення спору не підтвердилися обставини його транспортування, а саме хто здійснював, яким чином, на підставі яких товарно-супровідних документів, також обставини того, який саме газ поставлявся (всупереч умовам договору, специфікації не надавалися), хто і де здійснював його отримання. Так, позивач не надав супровідні документи на перевезення скрапленого газу пропан-бутан, у випадку, якщо транспортування газу здійснювалося автомобільним або залізничним транспортом. Факт транспортування, приймання-передачі повинен підтверджуватися належними та достатніми доказами. У підприємства повинна бути довіреність або журнал (витяг із журналу) виданих довіреностей на ТОВ "Укртехінвестгаз", оскільки умовами договору передбачено, що для отримання товару і всіх товаросупровідних документів представник ТОВ "Укртехінвестгаз" зобов'язаний надати представнику ТОВ "ГАЗУКРАЇНА-2009", належним чином оформлене доручення, а видаткові накладні на отримання товару містять посилання, що товар отримувався за довіреністю (дата та номер не вказані) та містять лише підпис невстановленої особи, що унеможливлює ідентифікування особи, яка брала участь у господарській операції щодо отримання товару

Суд апеляційної інстанції пропонував сторонам надати докази, яких не вистачає, проте доказів, які би підтверджували вказані вище обставини, надано не було.

Як висновок, апеляційний суд вважає, що надані позивачем документи, які стосуються його господарських відносин із ТОВ "ГАЗУКРАЇНА-2009", не містять достовірних відомостей і не підтверджують відповідного руху активів платника податків, що свідчить про обґрунтованість висновків відповідача про складання відповідних документів без реального виконання посвідчуваних ними правочинів для надання/отримання податкової вигоди, а також про правомірність прийнятих ним рішень у розглядуваній частині.

Відповідно до висновку судово-економічної експертизи (т.20 а.с. 9-31) висновки акта перевірки стосовно господарських відносин позивача із цим контрагентом вказано документально непідтвердженими.

Поряд із цим, за правилами ст. 108 КАС висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим у судовому рішенні.

Оцінивши усі докази у їх сукупності, колегія суддів вважає, що висновок експерта у цій частині слід відхилити.

Таким чином, під час розгляду та вирішення даної справи, на переконання апеляційного суду, висновки контролюючого органу щодо порушення позивачем вимог податкового законодавства підтвердилися лише у частині його правовідносин із ТОВ "ГАЗУКРАЇНА-2009". Водночас, судова колегія вважає, що господарські відносини позивача із ТОВ "РГК ТРЕЙДІНГ" і ТОВ "УКРЕНЕРГОРИНОК" мали реальний характер та змінили майновий стан сторін, а тому нарахування відповідачем грошових зобов'язань та штрафних санкцій у цій частині здійснено протиправно, у зв'язку із цим, податкові повідомлення рішення підлягають скасуванню у частині.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, і з урахуванням наданого представником відповідача розрахунку по кожному із контрагентів (т. 20 а.с. 61), податкові повідомлення рішення відповідача від 12.11.2015 №, № підлягають визнанню протиправними та скасуванню повністю, податкове повідомлення-рішення від 10.08.2015 № підлягає визнанню протиправним та скасуванню у частині збільшення грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 5608004,00 грн., у тому числі 3738669,00 грн. за основним платежем та 1869335,00 грн. за штрафними санкціями, податкове повідомлення-рішення від 10.08.2015 № підлягає визнанню протиправним та скасуванню у частині збільшення грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 1094721,00 грн., в тому числі, 875777,00 грн. за основним платежем та 218944,00 грн. за штрафними санкціями.

В решті позову слід відмовити.

Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є зокрема неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги позивача частково спростовують висновки суду, то апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду - скасуванню із прийняттям нового рішення - про часткове задоволення позову.

За правилами частин 1, 3 ст. 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Матеріалами справи підтверджується понесення позивачем судових витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 123079,81 грн. відповідно до платіжного доручення від 27.01.2016 № 3031 та за подання апеляційної скарги у розмірі 135990,80 грн. відповідно до платіжного доручення від 10.05.2016 № 3583 (т. 15 а.с. 7-8). Оригінали цих платіжних доручень містяться у матеріалах справи.

Платіжного документа, який би підтверджував факт та суму сплати за проведення експертизи матеріали справи не містять.

Пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (99,46%), понесені позивачем документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань у сумі: 122415,17 грн. судового збору за подану позовну заяву та 135256,44 грн. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись статтями 139, 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС, Київський апеляційний адміністративний суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртехінвестгаз" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртехінвестгаз" до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 вересня 2017 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртехінвестгаз" задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві: від 12.11.2015 №, від 12.11.2015 №, від 10.08.2015 № у частині збільшення грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 5608004,00 грн., у тому числі 3738669,00 грн. за основним платежем та 1869335,00 грн. за штрафними санкціями; від 10.08.2015 № у частині збільшення грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 1094721,00 грн., в тому числі, 875777,00 грн. за основним платежем та 218944,00 грн. за штрафними санкціями.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртехінвестгаз" понесені витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 123079 (сто двадцять три тисячі сімдесят дев'ять) гривень 81 копійка відповідно до платіжного доручення від 27.01.2016 № 3031 та судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 135990 (сто тридцять п'ять тисяч дев'ятсот дев'яносто) гривень 80 копійок відповідно до платіжного доручення від 10.05.2016 № 3583.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддяВ.В. Файдюк

СуддяО.О. Беспалов

Повне судове рішення складено 21 грудня 2017 року.