Справа № 161/12864/17
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/10825/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону УПП у м.Луцьку РПП молодшого лейтенанта поліції Сливки Івана Михайловича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 21.08.2017 звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора роти №2 батальйону УПП у м.Луцьку РПП молодшого лейтенанта поліції Сливки Івана Михайловича, в якому просив скасувати постанову серії БР №716895 від 13.08.2017 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у розмірі 255 грн.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 жовтня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Вказує, що при перевірці документів та з'ясування обставин справи на місці зупинки він заперечував факт вчинення адміністративного правопорушення та перетин суцільної лінії, Доказів вчинення правопорушення , зафіксованих в автоматичному режимі у інспектора не було. Вважає, що відповідач був зобов'язаний скласти протокол про вчинення адміністративного правопорушення, в якому зазначити очевидців ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та взяти в них відповідні пояснення.

Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до ч.1 ст.41, ч.4 ст. 196 КАС України суд розглядає справу за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 13.08.2017 о 16 год. 10 хв., на автодорозі М-07 Київ-Ковель-Ягодин 488км+000км, керуючи транспортним засобом марки «SKODA ОКТАVІА», державний номер НОМЕР_1, перетнув суцільну лінію розмітки 1.1, чим порушив п.8.5.1 та розділ 34 Правил дорожнього руху.

За цим фактом ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, інспектором роти №2 батальйону УПП у м.Луцьку РПП молодшим лейтенантом поліції Сливкою І. М. та 13.08.2017 відносно позивача винесено постанову у справі про адміністративне порушення серії БР №716895 у справі про адміністративне правопорушення та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Не погоджуючись із даною постановою позивач звернувся до суду із позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП України. Відповідачем доведено факт порушення позивачем ПДР.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 213 КУпАП передбачено, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами внутрішніх справ, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом

Згідно ст. 222 КУпАП, органи внутрішніх справ (Національна поліція) розглядають, зокрема, справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачений ст. 279 КУпАП. Зокрема, посадова особа, що розглядає справу, серед іншого роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються її права, передбачені частиною першою статті 268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 8.1 Правил передбачено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил (п. 8.5.1. Правил).

У відповідності до п. 1.1 розділу 34 «;Дорожня розмітка» Правил дорожнього руху (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Також, розділом 34 Правил дорожнього руху визначено, що лінію 1.1 перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється.

Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об'їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об'їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Відповідно до статті 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, іншими доказами, перелік яких не вичерпний.

В матеріалах справи наявна копія відеозапису з нагрудного відео реєстратора інспектором роти №2 батальйону УПП у м.Луцьку РПП молодшим лейтенантом поліції Сливкою І. М. від 13.07.2017 відповідно до якого підтверджується, що водій транспортного засобу ОСОБА_1 визнав те, що виїхавши із заправки перетнув суцільну лінію розмітки 1.1, чим порушив правила дорожнього руху. Більше того, позивач зазначив, що їздить так завжди, що там немає суцільної лінії.

Проте, з копій фотокарток, також наявних в матеріалах справи (а.с. 17-19) чітко видно наявність суцільної лінії при виїзді із заправки, які перетнув позивач.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що наданим відповідачем копії відеозапису з нагрудного відео реєстратора та копіями фотокарток підтверджується факт порушення позивачем п. п.8.5.1 та розділ 34 Правил дорожнього руху, через що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а відтак суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198 п. 1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 жовтня 2017 року у справі №161/12864/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Д. М. Старунський
судді В. М. Багрій
А. І. Рибачук

Повний текст судового рішення виготовлено 19.12.2017