Справа № 803/960/17
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/10172/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Гром І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідільністю «Лекс-Трейд» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування розрахунку та постанови за апеляційною скаргою Товариство з обмеженою відповідільністю «Лекс-Трейд» на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

1 серпня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Лекс Трейд» (далі - ТзОВ «Лекс Трейд») звернулося з позовом до Управління Укртрансбезпеки у Волинській області про визнання протиправними та скасування розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 3 від 20 червня 2017 року, постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу АС №008037 від 17 липня 2017 року.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лекс Трейд» до Управління Укртрансбезпеки у Волинській області про визнання протиправними та скасування розрахунку і постанови замінено первинного відповідача управління Укртрансбезпеки у Волинській області на належного - Державну службу України з безпеки на транспорті (а.с. 76-78).

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Із цією постановою не погодилося ТзОВ «Лекс Трейд» та оскаржило її в апеляційному порядку. Вважає, що така є незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить її скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог. В обґрунтування вимог апелянт зазначив, що 20 червня 2017 року за результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки MAN, номерний знак 9045ВО та причепу марки Bodex, що належать ТзОВ «Лекс Трейд», посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Волинській області було виявлено перевищення габаритних, вагових параметрів, складено акт і визначено суму плати за проїзд з розрахунку, що не відповідає Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879, в розмірі 679,68 євро. Також, прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 17 липня 2017 року №008037, якою до позивача застосовано штраф у розмірі 1700 грн за порушення законодавства про автомобільний транспорт. Так, відповідно до вказаної постанови позивачем 20 червня 2017 року на 126 км а/д Н17 допущено порушення, а саме: не оформлені документи, перелік яких визначений статтями 39, 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», зокрема дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням вагових, габаритних обмежень, товарно-транспортну накладну на вантаж. Позивач вважає оскаржений розрахунок протиправним, оскільки габаритно-ваговий контроль здійснено з порушенням Порядку №879. Відповідач неправомірно нарахував плату за проїзд одночасно за пунктами 21 та 31-1 Порядку №879. Також апелянт вказує на відсутність правового механізму встановлення відстані перевезень вантажів для здійснення розрахунку плати за проїзд. Водночас зазначає, що порушень Закону України «Про автомобільний транспорт», вказаних в оскаржуваній постанові, при здійсненні перевезень не допускав, а тому застосування адміністративно-господарського штрафу є безпідставним і протиправним. Крім того, апелянт посилається на порушення відповідачем порядку розгляду адміністративної справи внаслідок неналежного повідомлення позивача про дату такого розгляду.

Представник апелянта ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу з підстав, що в ній викладені. Зауважила, що відповідач не повідомив належним чином позивача про час та місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечив та просив залишити оскаржувану постанову в силі. Пояснив, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про законність розрахунку та постанови про притягнення до відповідальності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що на підставі наказу Державної служби України з безпеки на транспорті від 15 червня 2017 року №588 «Про затвердження щотижневого графіка проведення рейдових перевірок, які здійснюються територіальними органами Державної служби України з безпеки на транспорті» (а.с. 50-51), плану проведення посадовими особами управління Укратрансбезпеки у Волинській області, Служби автомобільних доріг у Волинській області, Управління патрульної поліції м.Луцька, відділу Управління превентивної діяльності ГУНП у Волинській області заходів щодо дотримання автоперевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень великогабаритних та великовагових вантажів (а.с. 53-56) та згідно із направленням на перевірку від 16 червня 2017 року № 027142 (а.с. 52) 20 червня 2017 року на 126 км автодороги Н17 Львів-Радехів-Луцьк посадовими особами Управління Укртрансінспекції у Волинській області була проведена рейдова перевірка додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, про що складено акт №АС№0040053 від 20 червня 2017 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів (а.с. 61). У наведеному акті зафіксовано, що проведено перевірку автомобіля марки MAN номерний знак 9045ВО та причепу марки Bodex, які належать ТзОВ «Лекс Трейд», найменування вантажу - бруківка, маршрут перевезення Рава-Руська - Луцьк; фактична маса - 41,85 тонна (нормативно допустима - 40 тонн); осьові навантаження - 6,4 тонни, 10,1 тонни, 25,35 тонн (при нормативно допустимих - 11 тонн, 11 тонн, 22 тонни). Із товаросупровідних документів на вантаж водієм було надано лише накладну №427 від 20 червня 2017 року, з якої вбачається, що здійснюється перевезення бруківки червоної, 200 м.кв., відправником товару є Приватне підприємство «Рома» (а.с. 64).

Результати здійснення габаритно-вагового контролю зафіксовано у довідці від 20 червня 2017 року, згідно якої тип перевіреного транспортного засобу - із строєними осями з одиночними шинами (а.с. 57). Зважування транспортного засобу проводилось автомобільною вагою типу Cheklode Freeweigh, заводський номер 008215, яка відповідає вимогам ГОСТ 29329-92 та пройшла щорічну повірку, що стверджується свідоцтвом №34-00/3420 від 04 липня 2016 року із строком дії до 04 липня 2017 року (а.с. 58, 59, 60).

Також було складено акт від 20 червня 2017 року АС №0040718, в якому зафіксовані виявлені під час перевірки автомобіля порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, а саме відсутність дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням вагових обмежень, товарно-транспортної накладної на вантаж (а.с. 63).

За результатами проведеного габаритно-вагового контролю відповідачем визначено суму плати за проїзд за формулою розрахунку в сумі 679,68 євро (а.с. 10).

17 липня 2017 року заступник начальника Управління Укртрансбезпеки у Волинській області виніс постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу АС №008037, якою у зв'язку із неоформленням документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», тобто, за порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 цього ж Закону, до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 1700 грн (а.с. 69).

17 липня 2017 року заступник начальника Управління Укртрансбезпеки у Волинській області виніс припис щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт, у якому пропонував позивачу вжити заходів до усунення виявлених порушень (а.с. 70).

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про законність оскаржуваних рішень відповідача з наступних мотивів.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про дорожній рух» №3353-XII від 30.06.1993 (далі - Закон №3353-XII), Законом України «Про автомобільні дороги» №2862-IV від 08.09.2005 (далі - Закон №2862-IV), Законом України «Про автомобільний транспорт» №2344-III від 05.04.2001 (далі - Закон №2344-III), Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» (далі - Порядок №879), Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №30 від 18.01.2001 (далі - Правила №30), Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила №1306), Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567(далі - Порядок №1567).

Частиною другою статті 29 Закону України №3353-XII передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, за плату, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 6 Закону України №2862-IV центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Згідно з пунктом 3 Порядку №1567 органом державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансінспекція, її територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті» №592 від 26.06.2015 правонаступником майна, прав та обов'язків територіальних органів Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті, що ліквідуються згідно з пунктом 1 цієї постанови, є Державна служба з безпеки на транспорті.

Відповідно до пункту 3 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Підпунктом 27 пункту 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11.02.2015, визначено завдання служби Укртрансбезпека, зокрема, здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі) (пункт 4 Порядку №1567).

За приписами пункту 13 Порядку №1567 графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується наказом Укртрансінспекції або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.

Згідно пункту 14 зазначеного Порядку №1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об'єктах, що використовуються суб'єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Пунктом 15 Порядку №1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Отже, Управлінню Укртрансбезпеки у Волинській області надано право здійснювати державний контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства щодо габаритно-вагових стандартів транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування, при цьому перевірка відповідачем проведена у повній відповідності до вимог Порядку №1567.

Частиною 1 статті 29 Закону №3353-XII визначено, що до участі у дорожньому русі допускаються транспорті засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов'язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Відповідно до вимог статті 33 Закону №2862-IV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 16 Постанови №198 визначено, що перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об'єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

Відповідно до вимог пункту 4 Правил №30 рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Згідно з вимогами пункту 3 Правил №30 транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Як встановлено пунктом 22.5 Правил №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування, визначений Порядком №879.

Згідно підпункту 4 пункту 2 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Відповідно до пункту 16 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль, на пересувних - документальний, точний контроль.

Пунктом 18 Порядку №879 встановлено, що за результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.

Відповідно до пункту 21 Порядку №879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме акту №АС0040053 від 20.06.2017 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів (а.с. 63) та довідки від 20.06.2017 про результати здійснення габаритно-вагового контролю (а.с. 57), автомобіль марки марки MAN із причіпом Bodex, що належать ТзОВ «Лекс Трейд», здійснювали перевезення вантажу (бруківки), що підтверджується накладною №427 від 20.06.2017 (а.с. 64), і мало місце перевищення осьових навантажень (нормативно допустиме - 11,0/11,0/22,0, фактичне - 6,4/10,1/25,35) та загальної маси транспортного засобу (нормативно допустиме - 40 т, фактичне - 41,85 т).

Цей факт підтверджено роздруківкою (чеком) №07660 від 20.06.2017 (а.с. 56), що формується і видається автоматично, при цьому унеможливлене втручання особи в результати зважування. Так, зафіксовано навантаження: на ліве перше колесо - 3,250 т, на праве перше колесо - 3,150 т, на ліве друге колесо - 5,300 т, на праве друге колесо - 4,800 т, на ліве третє колесо - 4,800 т, на праве третє колесо - 3,900 т, на ліве четверте колексо - 4,150 т, на праве четверте колесо - 4,350 т, на ліве п'єяте колесо - 4,250 т, на праве п'яте колесо - 3,900 т, що в сумі складає навантаження - 41,850 т, замість допустимих 40 т (+-2% похибки).

Отже, позивачем допущено перевищення вагових обмежень на 1,85 т та осьового навантаження на 3,35 т дозволених нормативів, про що зафіксовано в розрахунку №3 від 20.06.2017 (а.с. 62).

Відтак, під час здійснення органом Укртрансбезпеки габаритно-вагового контролю транспортного засобу позивача було встановлено перевищення нормативно допустимого осьового та вагового навантаження транспортного засобу.

За приписами пункту 28 Порядку №879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Розмір плати визначається у відповідності до Ставок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007. Так, згідно з пунктами 1, 2 за великовагові транспортні засоби (за загальну масу) від 40 до 44 тонн включно ставка плати за кожен кілометр відстані становить 0,1 євро, а за великовагові транспортні засоби з перевищенням допустимих осьових навантажень від 10 до 20 відсотків включно - 0,27 євро за кожен кілометр відстані.

Відповідно до вимог пункту 30 Порядку №879 плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

При визначенні розміру плати за проїзд транспортних засобів з осьовим сполученням більше трьох береться до рахунку схема, що спричиняє більші руйнування доріг з комбінацій одно- двох- та трьохосьових сполучень, а найбільша сума навантаження на суміжні осі припадає на максимальну колісну формулу. Для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази (пункт 31 вказаного Порядку).

Згідно пункту 31-1 Порядку №879, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру (К): до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків у п'ятикратному розмірі. Перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансінспекції.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі довідки від 20.06.2017 та акта від 20.06.2017 №АС0040053 проведено розрахунок №3 від 20.06.2017 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування (а.с. 62).

Як встановлено судом, транспортний засіб позивача мав строєні осі.

Відповідно до вищезазначеного та пункту 1 розрахунку №3 від 20.06.2017 навантаження на загальну масу становила 41,85 т, замість допустимих 40 т, тобто на 1,85 т більше, отже ставка плати за кожен кілометр відстані становить 0,1 євро.

Згідно з пунктом 2.3.1 вказаного розрахунку навантаження на строєну ось становила 25,35 т, замість допустимих 22 т, тобто на 3,35 т більше, що еквівалентно ставці плати за кожен кілометр відстані - 0,27 євро за кожен кілометр відстані.

Таким чином, у відповідності до формули розмір плати за проїзд повинен складати: П = (Рзм + Рнв + Рг) Ч В Ч К, тобто (0,1+0,54+0) Ч177Ч3=418,56 Євро, де Рзм - 0,1 Євро/км (згідно ставок плати за загальну масу); Рнв - 0,54 Євро/км (0,27Ч2 Євро/км) (згідно ставок плати за проїзд перевищення осьових навантажень, зокрема на строєну вісь перевищення становить 15,2% (від 10 до 20 відсотків включно - 0,27 Євро/км), а також подвоєння плати за проїзд згідно з пунктом 31 Порядку - строєні осі з одиночними шинами); Рг-0 (перевищення габаритних параметрів); В - пройдена відстань 177 км, К - на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі.

Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18.01.2001 затверджені Правила проїзду великовагових та великогабаритних транспортних засобі автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Відповідно до п. 3 Правил транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

На підставі п. 4 Правил рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Дозвіл оформлюється підрозділами Державтоінспекції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв'язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Відповідно п. 3 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні» № 207 від 25.02.2009, крім документів, зазначених у пунктах 1 і 2 цього переліку, є необхідними у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень - дозвіл на рух автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, виданий Державтоінспекцією.

Таким чином, зазначені норми вказують на обов'язковість знаходження у водія дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, виданого Державтоінспекцією у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень.

Водночас, перевезення товару відбувалося без оформлення відповідного дозволу, який дає право на рух автодорогами України, а тому позивач порушив вимоги статті 48 Закону №2344-ІІІ.

Цей факт також не спростовано апелянтом.

При цьому, плата за проїзд за пройдену частину маршруту по території України подвоюється на підставі п. 21 Порядку №879 в разі здійснення перевезень великоваговим та/або великогабаритним транспортним засобом без відповідного дозволу.

У даному випадку відповідач визначив розмір плати за проїзд з перевищенням габаритних або вагових обмежень у відповідності до п. 31-1 Порядку, при цьому у звязку з відсутністю дозволу на перевезення вантажу плата була подвоєна як це чітко встановлено пунктом 21 Порядку.

В основу розрахунку плати за проїзд №3 від 20 червня 2017 року був покладений маршрут «м. Рава-Руська Жовківського р-ну, Львівської обл. - м. Луцьк Волинської обл.». При цьому було враховано інформацію, що містилась в накладній №427 від 20 червня 2017 року, згідно якої товар прийнято в ПП «Рома», яке знаходиться в місті Рава-Руська Жовківського району. Враховуючи, що габаритно-ваговий контроль був здійснений на 126 км а/д Львів-Радехів-Луцьк, відповідачем, на підставі відомостей з інформаційного ресурсу www.google.com.ua/maps/, що використовує картографічний сервіс та технології прокладання автомобільних маршрутів з пошуком автомобільних доріг, розраховано пройдену відстань, яка становить 177 км (а.с. 65).

Отже, П = (0,1+0,54+0) х 177 х 3 х 2 (пункт 21 Порядку №879) = 679,68 євро.

Суд першої інстанції вірно відхилив доводи позивача щодо правильності визначення пройденої відстані транспортним засобом, адже ця інформація про відстань між містами Рава-Руська та Луцьком становить 177 км є загальновідомою і міститься в картографічних матеріалах.

При цьому позивач не надав суду належних товаро-транспртних документів, що підтверджують іншу відстань, яка була пройдена транспортним засобом.

Судова колегія не приймає доводи апелянта, що відповідач порушив процедуру габаритно-вагового контролю, бо не заборонив рух транспортного засобу до внесення плати за його проїзд, оскільки зазначене не спростовує факт перевищення транспортним засобом позивача нормативних вагових параметрів та не може бути підставою для визнання процедури габаритно-вагового контролю такою, що проведена з порушеннями.

Також безпідставними є твердження апелянта про ненадання водієві можливості при перевірці здійснити повторне зважування та невиконання відповідачем вимог Порядку №879 щодо заборони руху транспортному засобу при встановленні перевищення вагових параметрів, оскільки не надано жодного доказу того, що водів наполягав на здійснення повторного зважування .

Отже, підстав для визнання протиправним та скасування розрахунку немає.

Щодо оскарженої постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №008037 від 17 липня 2017 року, суд зазначає наступне.

Згідно з Порядком зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №422 від 20 травня 2013 року (далі - Порядок №422), зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів (далі - транспортний засіб), під час проведення рейдових перевірок здійснюється посадовою особою Укртрансінспеції або її територіального органу. Водій транспортного засобу зобов'язаний надавати на час перевірки посадовій особі документи, на підставі яких здійснюється перевезення, виконувати вимоги посадової особи, передбачені Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, та розпочинати рух лише з дозволу посадової особи. Рух транспортного засобу дозволяється після закінчення перевірки посадовими особами.

Відповідно до статті 48 Закону №2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Згідно з пунктами 15, 16, 18 Порядку №879 контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль. Габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль, на пересувних - документальний, точний контроль. За результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.

Враховуючи те, що за результатами габаритно-вагового контролю встановлено перевищення вагових параметрів транспортного засобу нормативно допустимих вагових обмежень більш ніж на 2 відсотки, тому цей транспортний засіб є великоваговим, а отже відповідно до частини четвертої статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» обов'язковим документом для руху такого транспортного засобу автомобільними дорогами є відповідний дозвіл, виданий компетентними уповноваженими органами.

Оскільки позивач здійснював перевезення без оформлення відповідного дозволу, який дає право на рух автодорогами України, а також без товарно-транспортної накладної на вантаж, ним порушено вимоги статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Пунктом 25 Порядку №1567 передбачено, що справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Відповідно до пункту 26 Порядку №1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Відповідач повідомив позивача про час і місце розгляду справи шляхом надіслання поштовим зв'язком 05 липня 2017 року за його місцезнаходженням повідомлення від 04 липня 2017 року про розгляд справи про порушення транспортного законодавства, яке товариством отримане 10 липня 2017 року (а.с. 66, 67).

Цей факт також підтверджено дослідженим судом апеляційної інстанції повідомленням про вручення реконментованого листа, копія якого приєднана до матеріалів справи.

Отже, письмовими доказами спростовано твердження представника апелянта про неповідомлення позивача про розгляд відповідачем справи про порушення на автомобільному транспорті.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону №2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із пунктом 31 Порядку 1567 за результатами розгляду справи про порушення керівник органу державного контролю або його заступник за наявності підстав виносить припис щодо усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт. Припис підлягає обов'язковому виконанню в зазначений у ньому строк. Про виконання припису уповноважена особа суб'єкта господарювання повинна письмово повідомити керівникові органу державного контролю. Припис складається за формою згідно з додатком 6 у двох примірниках, один з яких видається уповноваженій особі суб'єкта господарювання під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням.

Таким чином, дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що позивач допустив порушення законодавства про автомобільний транспорт (у виді перевезення вантажу без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», тобто, перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень без дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, перевезення вантажу без товарно-транспортної накладної), відтак відповідач правомірно на підставі матеріалів рейдової перевірки застосував до позивача адміністративно-господарський штраф у розмірі 1 700 грн.

Враховуючи викладене, підстав для скасування постанови №008037 від 17 липня 2017 року немає.

Суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 160, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідільністю «Лекс-Трейд» залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року у справі № 803/960/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді І.В. Глушко

ОСОБА_3

Повний текст виготовлено 19 грудня 2017 року.