Справа № 818/1571/17
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 грудня 2017 р. Справа № 818/1571/17
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Соп'яненка О.В.,
за участю секретаря судового засідання - Усенко І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Сумській області до Дочірнього підприємства "Сумський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про зупинення видаткових операцій,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що відповідач має податковий борг в сумі 10 484 882,61 грн. 29.10.2015 та 03.02.2016 податковим керуючим складено акти про опис майна в податкову заставу, однак оскільки відповідач є державним підприємством, його майно неможливо реалізувати на підставі Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна". Пунктом 20.1.33 ст. 20 ПУ України контролюючим органам надано право звертатись до суду з позовом про накладення арешту на кошти платника податків, що знаходятьcя у банку, у разі, якщо майно платника не може бути джерелом погашення податкового боргу. Враховуючи, що відповідач має податковий борг, а його майно не може бути джерелом погашення, зазначає, що джерелом погашення такого боргу можуть бути кошти підприємства, що знаходяться на рахунках у банківських установах. Просить зупинити видаткові операції шляхом накладення арешту на кошти, які знаходяться на відкритих рахунках у банках ПАТ "Банк Січ", ПАТ "Промінвестбанк", АКБ "Транснаб", ПАТ ""Укрінбанк , АТ "Брокбізнесбанк", АТ "ОТП ОСОБА_1", ПАТ "КБ "Хрещатик", АКБ "Індустріалбанк", ПАТ "АКБ "Капітал", Філія Сумське обласне управління АТ "Ощадбанк" м . Суми, ПАТ "ВБР", ПУАТ "Фідобанк", ПАТ "ОСОБА_1 Дніпро", АТ "Укрексімбанк", АТ "Таскомбанк", Державній казначейській службі м. Київ, ГУ ДКСУ у Сумській області, а також коштів, які знаходяться на рахунках у банках та інших фінансових установах на суму податкового боргу 10 484 882,61 грн. з податку на додану вартість.
В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував. Пояснив, що позивачем не дотримана процедура звернення до суду, оскільки позивач попередньо повинен був звернутись до органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить відповідач із поданням. Порядком застосування адміністративного арешту майна платника податків передбачено звернення контролюючого органу до суду з позовом у день прийняття рішення про застосування адміністративного арешту. Сама по собі наявність податкового боргу не є безумовною підставою для застосування арешту коштів платника податків. Реалізація права на накладення арешту на кошти платника податків можлива лише за умови дотримання підстав, встановлених пунктом 94.2 статті 94 ПК України. За період розгляду даної справи підприємство сплатило 6 127 630,46 грн. податкового боргу із заявленої в позові суми. Просить відмовити в задоволенні позову.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що податковим керуючим ДПІ у м. Сумах складено акти опису майна ДП "Сумський облавтодор" №2 та №3 від 03.02.2015 та №16 від 29.10.2015 (а.с. 182-184). ДПІ в м. Сумах зверталась до Сумського окружного адміністративного суду із позовом про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна ДП "Сумський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", описаного в податкову заставу вказаними вище актами опису. Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 10.01.2017 у справі №818/1604/16, яка набрала законної сили, в задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с. 48-51).
Відповідно до п.п. 20.1.33 ст. 20 ПК контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.
Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Відповідно до п. 87.2 ст. 87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
Із наведеного вбачається, що податковий орган може поширити податкову заставу на будь-яке майно платника податків, крім передбачених випадків, а також на майно, яке платник податків набуде у майбутньому.
Згідно статуту ДП "Сумський облавтодор" підприємство створене на власності відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (п. 1.1. статуту). Засновником його є ПАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (п. 3.3. статуту). Власником майна, переданого до господарського відання Підприємства Засновником, залишається Засновник, проте Підприємство має вчиняти передбачені законодавством заходи задля захисту такого майна (п. 4.2).
ПАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" утворене згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 року № 221 "Про утворення відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", пунктом 2 якої визначено, що у державній власності закріплюється 100 відсотків акцій Компанії із забороною їх відчуження.
Згідно зі статутом ПАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" засновником компанії є Держава в особі Державної служби автомобільних доріг України (п.1.3). У державній власності закріплюється 100 відсотків акцій Компанії з забороною їх відчуження, використання для формування статутних капіталів будь-яких суб'єктів господарювання, передачі в управління будь-яким особам та вчинення будь-яких дій, наслідком яких може бути відчуження цих акцій з державної власності, зокрема передача в заставу, до прийняття окремого рішення щодо приватизації Компанії (п. 8.2 статуту). (а.с. 75-94)
Майно, описане в податкову заставу, передане до господарського відання ДП "Сумський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" засновником та забезпечує виробничу діяльність підприємства.
Статтею 1 Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна" встановлено мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних фондах яких частка держави становить не менше 25 відсотків (далі - підприємства), до вдосконалення визначеного законами України механізму примусової реалізації майна. Відповідно до ст. 2 Закону для цілей цього Закону під примусовою реалізацією майна підприємств розуміється відчуження об'єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності цими підприємствами, а також акцій (часток, паїв), що належать державі в майні інших господарських товариств і передані до статутних фондів цих підприємств, якщо таке відчуження здійснюється шляхом: звернення стягнення на майно боржника за рішеннями, що підлягають виконанню Державною виконавчою службою, крім рішень щодо виплати заробітної плати та інших виплат, що належать працівнику у зв'язку із трудовими відносинами, та рішень щодо зобов'язань боржника з перерахування фондам загальнообов'язкового державного соціального страхування заборгованості із сплати внесків до цих фондів, яка виникла до 1 січня 2011 року, та з перерахування органам Пенсійного фонду України заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування; продажу майна в процесі провадження справи про банкрутство, визначеного статтями 22, 23, 24, 25, 26, 30, частиною одинадцятою статті 42, абзацом другим частини шостої статті 43 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" щодо визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і продажу майна підприємства.
Наведена норма забороняє відчуження майна державного підприємства, яке є основними засобами виробництва, а також акцій. Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на той факт, що оскільки майно відповідача не може бути джерелом погашення податкового боргу, таким джерелом можуть бути кошти на рахунках у банках відповідача. На підтвердження неможливості відчуження майна позивачем надано акти опису майна, складені у 2015 році, в яких описано майно, що є основними фондами підприємства (будівлі, споруди, транспорті засоби та самохідні машини). Суд вважає таке твердження безпідставним. Позивачем не вживались заходи щодо виявлення іншого майна, яке може бути предметом податкової застави та не є основними фондами, тобто на яке може поширюватись право податкової застави та відчуження якого не заборонено Законом України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна". Також суд зазначає, що з часу складання актів опису майна (лютий та жовтень 2015 року) до розгляду даної справи минуло два роки. Позивач не надав суду докази, що станом на час звернення до суду з позовом відповідач не має майна, на яке можливо звернути стягнення.
Стаття 20 ПК надає право на накладення арешту на кошти на рахунках у банках підприємства, однак необхідною передумовою у даному випадку є відсутність майна, яке може бути джерелом погашення податкового боргу. Суд вважає, що вимога позивача про накладення арешту на кошти відповідача є передчасною, оскільки позивачем достовірно не встановлено факту відсутності у відповідача майна, за рахунок якого можливо погасити податковий борг.
Загальна процедура застосування адміністративного арешту майна платника податків врегульована "Порядком застосування адміністративного арешту майна платника податків", затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 14 липня 2017 року N 632. Відповідно до пунктів 1, 4 розділу VII Прядку арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду у разі звернення контролюючого органу до суду. Для застосування арешту коштів на рахунку платника податків контролюючий орган подає до суду позовну заяву в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, у день прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків. Відповідно до п. 4 розділу 1 цього Порядку рішення про застосування арешту майна платника податків ... приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу. Судом встановлено, що рішення про застосування арешту майна відповідача у день звернення до суду з позовом не приймалось. Суд вважає безпідставним твердження представника позивача, що звернення податкового органу до суду із вимогою про накладення арешту на кошти з підстав, передбачених п.п. 20.1.33 п. 20 ст. 20 ПК України може здійснюватись без попереднього, у день звернення до суду, прийняття рішення про застосування арешту, оскільки така норма прямо передбачена Порядком № 632.
Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу. Суд вважає, що позивачем не доведено наявності законних підстав та дотримання процедури, які б дозволили накласти арешт на кошти платника податків. За таких обставин. позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні адміністративного позову Головного управління ДФС у Сумській області до Дочірнього підприємства "Сумський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про зупинення видаткових операцій шляхом накладення арешту на кошти, які знаходяться на відкритих рахунках у банках та інших фінансових установах на суму податкового боргу 10 484 882,61 грн. з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) відмовити в зв'язку з необгрунтованістю.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Соп'яненко