Справа № 336/4091/17(2-а/336/390/2017)
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 грудня 2017 рокусправа № 336/4091/17(2-а/336/390/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Мельника В.В.

судді: Сафронової С.В. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя
на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 21 вересня 2017 року по справі № 336/4091/17 (2-а/336/390/2017)
за позовом ОСОБА_1
до про Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:

"12" липня 2017 р. ОСОБА_1 (далі -_Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (далі Відповідач), в якому просив:

- визнати протиправними дії Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням положень ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»;

-зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням підвищення за більш пізній вихід на пенсію у розмірі 25,5 %, починаючи з 09.09.2016 року;

-стягнути на його користь понесені судові витрати: судовий збір в розмірі 640,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 1500,00 грн. (а.с. 2-21)

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2017 р. у справі № 336/4091/17 (2-а/336/390/2017) адміністративний позов ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправними дії Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням положень ч. 1 ст. 29 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язано Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя перерахувати та виплачувати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням підвищення, передбаченого ч. 1 ст. 29 ЗУ "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", за більш пізній вихід на пенсію на 25,5 %, починаючи з 12 січня 2017 року.

Позовні вимоги про зобов'язання Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням підвищення, передбаченого ч. 1 ст. 29 ЗУ "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", за більш пізній вихід на пенсію на 25,5 % за період з 09.09.2016 року по 11.01.2017 року залишено без розгляду.

Стягнуто з Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі640,00 грн.

В іншій частині вимог відмовлено (а.с. 67-72).

Не погодившись з постановою суду, Шевченківське об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Запоріжжя подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2017 р. у справі № 336/4091/17 (2-а/336/390/2017), як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права (а.с. 86).

05.12.2017 року на адресу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду надійшла заява разом з письмовими запереченнями на апеляційну скаргу позивача, в якій останній просить суд залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 21.09.2017 року без змін. Крім того, просить провести розгляд справи без його участі (а.с. 93-99).

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не зявились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, а тому відповідно до ст. 41 КАС України фіксування судового засідання не здійснюється.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1, перебуває на обліку в Головному УПФУ в Запорізькій області та з 08.03.2007 року по 08 вересня 2016 року отримував пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ.

З 09.09.2016 р. позивачу призначено пенсію за віком, яку розраховано із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік.

Не погодившись з діями відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду.

Постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 07.11.2016 року по справі №336/6028/16-а адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено та зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Запоріжжя здійснити перерахунок та призначити пенсію за віком відповідно до частини 2 статті 40 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників зайнятих в галузі економіки України за 3 календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії та виплатити позивачеві недоотриману суму пенсії у вигляді різниці між фактично отриманою та перерахованою пенсією з 09.09.2016 року (а.с.10-11).

22 червня 2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії за віком з урахуванням положень ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за більш пізній вихід на пенсію.

03 липня 2017 року Шевченківське об'єднане УПФУ м. Запоріжжя листом № 196/М-1 року відмовило в перерахунку пенсії з посиланням на те, що норми ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застосовуються тільки при первинному призначенні пенсії (а.с.9).

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що Шевченківське обєднане управління пенсійного фонду України протиправно відмовило позивачу в проведенні перерахунку пенсії із врахуванням положень ч. 3 ст. 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сімї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сімї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не повязаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у звязку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. У разі якщо при відстрочці часу призначення пенсії за віком не здійснюється підвищення розміру пенсії за неповний місяць страхового стажу, пенсія, обчислена відповідно до статті 29 цього Закону, призначається з дня, що настає за останнім днем повного місяця відстрочки часу виходу на пенсію, який враховано до страхового стажу; 2) пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності; У такому самому порядку призначається пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком, якщо вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані на день встановлення інвалідності, і з дня виникнення такого права - якщо вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані в період після встановлення інвалідності до дня звернення за призначенням пенсії по інвалідності. У разі коли вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані після призначення пенсії по інвалідності, пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком призначається з дня настання такого права, якщо звернення за призначенням пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком відбулося не пізніше трьох місяців з дня настання такого права. 3) пенсія у звязку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Стаття 10 зазначеного Закону передбачає, що особі яка має право одночасно на різні види пенсії призначається за її вибором один із видів пенсії.

Згідно статті 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» особі, яка набула право на пенсію за віком відповідно до цього Закону, але після досягнення пенсійного віку, передбаченого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, виявила бажання працювати і одержувати пенсію з більш пізнього віку, пенсія за віком призначається з урахуванням страхового стажу на день звернення за призначенням пенсії з підвищенням розміру пенсії за віком, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, на такий відсоток:

- на 0,5 % - за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк до 60 місяців;

- на 0,75 % - за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк понад 60 місяців.

При цьому підвищення розміру пенсії за неповний місяць страхового стажу не здійснюється.

Отже, набуття особою права на підвищення розміру пенсії відповідно до частини третьої статті 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пов'язано саме з моментом більш пізнього виходу на пенсію за віком.

Позивач народився 05 червня 1952 року. Згідно положень ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», для нього передбачений пенсійний вік 60 років.

05 червня 2012 року позивачу виповнилося 60 років, а із заявою про призначення пенсії за віком позивач звернувся у вересні 2016 року, саме з цієї дати він отримує пенсію за віком. Тобто позивачу призначено пенсію за віком на 51 місяць пізніше.

При цьому, колегія суддів вважає, що незважаючи на отримання позивачем пенсії за вислугою років, при набутті права на пенсію за віком її обчислення повинно здійснюватись з урахуванням вимог частини третьої ст.29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відтак, позивач має право на збільшення пенсії відповідно до ст. 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Отже, висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для обчислення пенсії позивачу з урахуванням відсотку підвищення розміру згідно вимог ст.29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» є вірним та обґрунтованим.

Колегія суддів, також погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно залишення позовних вимог за період з 09.09.2016 року по 11.07.2017 року без розгляду, з огляду на передбачений нормами Кодексу адміністративного судочинства України шестимісячний строк для звернення до суду та відсутність поважних причин для його поновлення.

Щодо задоволення судом першої інстанції вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача судових витрати у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського обєднаного УПФУ м.Запоріжжя, суд зазначає наступне.

Положеннями статті 87 Кодексу адміністративного судочинства встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду першої існтанції сплачено судовий збір у розмірі 640(шістсот сорок) гривень, що підтверджується квитанцією від 10.07.2017 за №1011 (а.с. 1).

Зважаючи на те, що судом першої інстанції позовні вимоги задоволено частково, на підставі статті 94 КАС України, документально підтверджені судові витрати підлягають присудженню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського обєднаного УПФУ м.Запоріжжя.

Крім того, колегія суддів зважуючи на наявні матеріали справи, також вважає обґрунтованою відмову в задоволенні позовної вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, з огляду на недоведеність понесення таких витрат позивачем.

На підставі вищенаведеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у звязку з чим підстав для її скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 160, ст.195,196,198,200,205,206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя - залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 21 вересня 2017 року по справі № 336/4091/17 (2-а/336/390/2017) - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, а в разі складання рішення в повному обсязі відповідно до ст. 160 зазначеного кодексу з дня складання рішення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено 15 грудня 2017 року.

Головуючий суддя: В.В. Мельник

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: Д.В. Чепурнов