Справа № 697/1562/17
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2017-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 697/1562/17
УХВАЛА

21 грудня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Степанюка А.Г., суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І., перевіривши матеріали апеляційної скарги Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації на додаткову постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 11 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області, Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року ОСОБА_2 (далі - Позивач, ОСОБА_2.) звернулася до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області (далі - Відповідач-1, УСЗН Канівської міськради), Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації (далі - Відповідач-2, Департамент СЗН Черкаської ОДА) про:

- визнання протиправними дій щодо невстановлення Позивачу статусу громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи і щодо відмови у видачі посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 1;

- зобов'язання УСЗН Канівської міськради прийняти документи ОСОБА_2 для встановлення статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1;

- зобов'язання УСЗН Канівської міськради внести подання до Департаменту СЗН Черкаської ОДА для встановлення статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, ОСОБА_2;

- зобов'язання Департаменту СЗН Черкаської ОДА встановити ОСОБА_2 статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, і видати посвідчення «потерпілий від Чорнобильської катастрофи, категорія 1».

Постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 28.07.2017 року позов задоволено повністю. Крім того, стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі - УСЗН Канівської міськради та Департаменту СЗН Черкаської ОДА на користь держави судовий збір за розгляд справи у суді в розмірі 640,00 грн.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2017 року частково задоволено апеляційну скаргу Відповідача-2 - постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 28.07.2017 року скасовано в частині визнання протиправними дій Департаменту СЗН Черкаської ОДА щодо невстановлення ОСОБА_2 статусу громадянки, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та щодо відмови у видачі посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи категорії 1 та в частині зобов'язання Департаменту СЗН Черкаської ОДА встановити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 ідент. код. № НОМЕР_1 проживаючої в АДРЕСА_1, статус громадянки, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи і видати посвідчення «Потерпілій від Чорнобильської катастрофи категорії 1» та прийняти в цій частині нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити. В іншій частині постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 28.07.2017 року залишено без змін.

Додатковою постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 11.10.2017 року стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі - УСЗН Канівської міськради та Департаменту СЗН Черкаської ОДА на користь держави судовий збір за розгляд справи у суді в розмірі 640,00 грн. в рівних долях.

Не погоджуючись з вказаною додатковою постановою суду першої інстанції, Відповідач-2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю. Крім того, Департаментом СЗН Черкаської ОДА було заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення у зв'язку з відсутністю коштів на рахунку Апелянта для придбання листівок та марок на відправлення кореспонденції, а також відпусткою головного спеціаліста юрисконсульта з 17.10.2017 року по 30.10.2017 року.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд ухвалою від 16.11.2017 року залишив її без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. ст. 186, 187 КАС України. При цьому невідповідність наведеним положенням КАС України виявилася в тому, що Апелянтом: пропущено встановлений ч. 2 ст. 186 КАС України процесуальний строк оскарження постанови суду першої інстанції, а викладені у заяві про поновлення строку причини поважними визнані не були; не зазначено про бажання чи небажання особи взяти участь у судовому розгляді.

Як вбачається за матеріалів справи, копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху Апелянт отримав 20.11.2017 року, про що свідчить наявне у матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

На виконання викладених в ухвалі від 16.11.2017 року вимог Відповідачем-2 на адресу Київського апеляційного адміністративного суду 22.11.2017 року було направлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження у зв'язку з відсутністю коштів на рахунку для придбання листів та марок на відправлення кореспонденції в установлений законом строк.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції такі доводи Апелянта щодо поважності пропуску останнім процесуального строку оцінює критично з огляду на таке.

Відповідно до п. п. 10, 12, 13 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України у редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу; заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу; судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання ним чинності.

Згідно положень до ч. 2 ст. 186 КАС України у редакції, що була чиною до 15.12.2017 року, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Як було встановлено в ухвалі про залишенні апеляційної скарги без руху, копію оскаржуваної додаткової постанови суду першої інстанції від 11.10.2017 року отримано Департаментом СЗН Черкаської ОДА 17.10.2017 року, про що свідчить наявне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 63). Проте апеляційну скаргу, датовану 06.11.2017 року, подано до канцелярії суду першої інстанції 09.11.2017 року (а.с. 69).

Твердження Апелянта про відсутність коштів для відправки кореспонденції судом оцінюється критично, оскільки відповідні обставини жодними доказами не підтверджені, а безпідставність посилання Відповідача-2 на вказані причини в якості підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження були визнані неповажними в ухвалі від 16.11.2017 року про залишення апеляційної скарги без руху з огляду на те, що апеляційна скарга була подана представником Департаменту СЗН Черкаської ОДА до канцелярії суду особисто, а не засобами поштового зв'язку.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне підкреслити, що законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Таким чином, зважаючи на викладене та з огляду на відхилення поданих Апелянтом доказів поважності причин пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, суд приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження.

Крім того, судом враховується, що Апелянтом не було усунуто й інші недоліки, визначені в ухвалі від 16.11.2017 року, а саме - не зазначено про бажання або небажання особи взяти участь у судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Підсумовуючи наведене та керуючись приписами Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне у відкритті апеляційного провадження відмовити та повернути апеляційну скаргу Апелянту.

Керуючись ст.ст. 248, 299, 321, 325 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації на додаткову постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 11 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області, Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Повернути Апелянту апеляційну скаргу та додані до неї матеріали.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко