Справа № 754/8631/17
Суддя: Галась І. А.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/645/17
Справа №754/8631/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 грудня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Галась І.А.

за участю секретаря - Моторенко К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду за адміністративним позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просила зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату їй пенсії за віком у розмірі мінімального прожиткового мінімуму встановленого Законом України «Про Державний бюджет» на відповідний рік, а саме з 01.02.2013 за виключенням вже проведених виплат, а також зобов'язати відповідача в подальшому збільшувати розмір призначеної їй пенсії у відповідності до збільшеного розміру прожиткового мінімуму на майбутнє. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь понесені нею витрати на оплату правової допомоги фахівця у галузі права в розмірі 500 грн.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона з 01.02.2013 перебуває на пенсійному обліку в Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, та отримує пенсію за віком. Оскільки, розмір призначеної пенсії позивачки з дня призначення і день звернення до суду з адміністративним позовом значно менший від встановленого прожиткового мінімуму, вона змушена звертатись суду з вказаним позовом.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином, на адресу суду направила клопотання про розгляд справи у її відсутність, свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. У судовому засіданні 27.09.2017 подала до суду письмові заперечення на позовні вимоги позивача.

За таких обставин суд вважав за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін по справі.

Дослідивши та оцінивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, позивачка з 11.02.2013 року перебуває на пенсійному обліку в Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м.Києві та отримує достроково призначену пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 11.02.2013 було достроково призначено пенсію за віком, (її заява про призначення пенсії від 11.02.2013) загальний страховий стаж на момент призначення пенсії складав 30 років 14 днів, що дало право на призначення дострокової пенсії.

Як вбачається з письмових заперечень представника відповідача, позивач 30.06.2017 зверталася до останнього з заявою про проведення перерахунку пенсії. Відповідачем було відмовлено позивачці у вказаному перерахунку і підвищенні до прожиткового мінімуму, оскільки вона скористалась своїм правом дострокового виходу на пенсію за віком, у зв'язку з чим сума її пенсії зменшена на 7,5 % у відповідності до п.7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до положень ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (у редакції станом на момент призначення пенсії позивача) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку 56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року.

Згідно з п.7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до 1 січня 2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи. У цьому випадку розмір їх пенсії, обчислений відповідно до статті 27 та з урахуванням статті 28 цього Закону, зменшується на 0,5 відсотка за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію.

Зменшення розміру пенсії за віком застосовується протягом усього періоду отримання пенсії незалежно від її виду.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148-VIII, вищевказана норма була змінена та відповідно до положень якої зменшення розміру пенсії за віком застосовується до досягнення віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та протягом періоду, який дорівнює кількості повних та неповних місяців дострокового виходу на пенсію після досягнення жінкою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. Після завершення цього періоду розмір пенсії переглядається без застосування зниження пенсії з дня, наступного за днем завершення цього періоду.

26.10.2017 позивачці виповнилося повних 60 років.

Зазначений вище абзац пункту 7-2 розділу XV в редакції Закону № 2148-VIII від 03.10.2017 - застосовується з 1 жовтня 2017 року.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі зменшується на розмір зазначеної пенсії.

При цьому згідно наданих документів з 01.10.2017 позивачу управлінням було здійснено перерахунок пенсії з урахуванням коефіцієнту стажу та доплати до прожиткового мінімуму, у зв'язку з чим розмір пенсії позивача з вказаного періоду становить 1452 грн.

Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки позивачеві пенсію було призначено у відповідності до положень п.7-2 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» внаслідок дострокового виходу на пенсію, то відповідачем правомірно було зменшено обчислений з урахуванням ст.8 цього Закону розмір пенсії позивача на 7,5% (0,5% за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію).

При цьому суд також вважає, що її право на соціальний захист, яке передбачено ст. 46 Конституції України не порушено, так як пенсія за віком була призначена згідно її заяви достроково, до досягнення передбаченого Законом пенсійного віку.

Доводи позивача щодо застосування практики Європейського суду з прав людини, а саме рішення у справі «Петриченко проти України» сприймаються судом критично, оскільки відповідно до змісту вказаного рішення Європейський суд з прав людини встановив порушення п. 1 ст. 6 Конвенції, що стосується саме мотивування судових рішень, під час якого суди повинні надати відповідь на головні аргументи сторін, зокрема на аргументи позивача щодо застосування положень ст. 46 Конституції України. Європейський суд з прав людини у вказаному рішенні не встановлював право особи, що знаходиться під юрисдикцією України, на пенсію в розмірі не нижче прожиткового мінімуму, а лише констатував що суди не надали належного обґрунтування своїх рішень, проігнорувавши доводи заявника.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для перерахунку пенсії позивача і, як наслідок, для виплати її недоплаченої різниці, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Оскільки суд відмовляє позивачу у задоволенні позову, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на оплату правової допомоги фахівця у галузі права у розмірі 500 грн. не підлягають задоволенню, у відповідності до ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 7-12, 69-71, 86, 94, 158-163, 167, 185, 186 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів, з дня отримання копії постанови.

Суддя