Справа № 357/14538/17
Суддя: Цуранов А. Ю.
Дата ухвалення: 2017-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Цуранов А. Ю. , при секретарі Солом'яна Л. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Біла Церква адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області, Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області, третя особа: Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2017 року до суду надійшов зазначений позов, в якому позивач просив: 1) визнати протиправною відмову Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області у прийнятті документів ОСОБА_1 для встановлення статусу особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та у видачі відповідного посвідчення; 2) зобовязати Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області прийняти документи ОСОБА_1, для встановлення їй статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1; 3) зобовязати Виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області внести подання до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації для встановлення ОСОБА_1 статусу особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

В обґрунтування позову позивач зазначала, що відмова Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області у встановленні їй статусу особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, як інваліду 2 групи є такою, що не відповідає вимогам закону, оскільки вважає, що відповідачем порушений порядок видачі посвідчень, а виключення з переліку територій, що зазнали радіоактивного забруднення зони посиленого радіоекологічного контролю, ніяким чином не впливає на її право отримати посвідчення постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області заперечувало проти позову, у звязку з тим, що на час встановлення захворювання повязаного з впливом аварії на Чорнобильській АЕС та інвалідності позивач вже не проживала в зоні посиленого радіоекологічного контролю, оскільки така зона відповідно до законодавства виключена з переліку зон радіоактивного забруднення, тому не мала статусу особи, потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи, відтак підстави для видачі посвідчення відсутні.

22.12.2017 року учасники справи в судове засідання не зявились, причини неявки не повідомили, позивач звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області в запереченнях проти позову просило розглядати справу за його відсутності, тому суд розглядав справу за відсутності учасників справи.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач має посвідчення категорії 4 громадянина, який постійно проживав або постійно працював на території зони посиленого радіоекологічного контролю.

Згідно копії довідки обласної спеціалізованої МСЕК, позивачу встановлено з 10.10.2017 року другу групу інвалідності довічно, причина інвалідності пов'язана з впливом аварії на ЧАЕС.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулася до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області із заявою щодо видачі їй посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Листом від 15.11.2017 року № 8262 Управлінням соціального захисту населення Білоцерківської міської ради надано відповідь про те, що у зв'язку із внесенням змін до Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та виключенням з нього зони посиленого радіоекологічного контролю відсутні правові підстави для видачі посвідчення категорії 1 з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4.

Зазначені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 14 вказаного Закону, для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи як: інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1.

Стаття 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначає підстави для визначення статусу громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Зокрема, підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Разом з цим, виключення законодавцем з 01.01.2015 року з правового поля зони посиленого радіоекологічного контролю, на думку суду, не позбавляє особу статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4, оскільки наявність такого статусу пов'язана, зокрема, з фактом постійного проживання або постійної роботи чи постійного навчання на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови проживання або роботи чи постійного навчання станом на 1 січня 1993 року у цій зоні не менше чотирьох років, в той час як зона посиленого радіоекологічного контролю існувала до 01.01.2015 року.

Крім того, виявлене у позивача захворювання пов'язане з впливом аварії на Чорнобильській АЕС, а тому вона безумовно потребує соціального захисту, як така, що постраждала від наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Приписами ч. 4 ст. 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 51 від 20.01.1997 року.

Відповідно до п. 10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, видача посвідчень потерпілим від Чорнобильської катастрофи, провадиться обласними державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Виконання повноважень встановлених законодавством України у сфері захисту прав та реалізації соціальних гарантій, визначених законодавством України для окремих категорій населення, у тому числі громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в Київській області забезпечує Департамент Київської обласної державної адміністрації на підставі пп. 34 п. 5 п. 17 Положення про Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, затвердженим розпорядженням голови Київської ОДА № 43 від 05.02.2013 року.

Департамент є окремою юридичною особою публічного права та має самостійний баланс, власні рахунки в органах казначейства, печатку та організовує і координує роботу, повязану з визначенням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та осіб, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (п. 2 Положення про Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, затвердженим розпорядженням голови Київської ОДА № 43 від 05.02.2013 року).

На думку суду органом, що здійснює прийняття рішень та видачу посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на території Київської області являється Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації.

Всупереч зазначеному, Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради відмовило позивачу у прийнятті документів для встановлення їй статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, тобто вийшло за межі наданих йому повноважень.

Таким чином, з метою захисту прав, свобод та інтересів позивача, а також враховуючи встановлений порядок прийняття документів та видачі посвідчень, суд дійшов висновку за необхідне визнати протиправною відмову Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області у прийнятті документів ОСОБА_1 для встановлення статусу особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та у видачі відповідного посвідчення, зобовязати Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області прийняти документи ОСОБА_1 для встановлення їй статусу особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та зобовязати Виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області внести подання до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації для встановлення ОСОБА_1 статусу особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 139, 241-246, 255, 293, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною відмову Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області у прийнятті документів ОСОБА_1 для встановлення статусу особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та у видачі відповідного посвідчення.

Зобовязати Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області прийняти документи ОСОБА_1, для встановлення їй статусу особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Зобовязати Виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області внести подання до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації для встановлення ОСОБА_1 статусу особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_2