Справа № 225/5334/17
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2017-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року справа №225/5334/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сухарька М.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області на постанову Дзержинського міського суду Донецької області від 13 листопада 2017 року (повний текст складено 13 листопада 2017 року в м. Торецьк) у справі № 225/5334/17 (суддя І інстанції Андреєв В.В.) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області, про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

12 жовтня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати дії управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську щодо відмови в призначенні йому пенсії, неправомірними; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську зарахувати період роботи з 01.02.1992 року по 31.12.1992 рік в якості учня підземного електрослюсаря ЕМС на ДП «Шахта «Нова» до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м.Дзержинську призначити йому пенсію відповідно до вимог ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 20.07.2017 року.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 20 липня 2017 року він звернувся до управління ПФУ в м.Дзержинську з заявою про призначення пенсії незалежно від віку на пільгових умовах по ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" та розділу XV прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Однак, у звязку з відсутністю табелів виходів по формі Т-13, які не були передані до архіву ДП «Дзержинськвугілля» (ДП «Торецьквугілля») з невідомих причин, йому було відмовлено в зарахуванні до пільгового стажу періоду його роботи на ДП "Шахта Нова" з 01.02.1992 року по 31.12.1992 рік в якості підземного учня електрослюсаря ЕМС з повним робочим днем на підземній роботі, відповідно за недостатністю пільгового стажу - відмовлено в призначенні пенсії незалежно від віку на пільгових умовах, так як необхідний стаж - 25 років, а у нього пільгового стажу 24 роки 04 місяця і 29 днів - по даним УПФ у м.Дзержинську.

Вважає, що працівники управління ПФУ в м.Дзержинську незаконно відмовили йому в призначенні пенсії незалежно від віку на пільгових умовах, чим порушили його право на призначення та отримання пенсії.

Постановою Дзержинського міського суду Донецької області від 13 листопада 2017 року у справі № 225/5334/17 позов задоволено. Визнано дії управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області стосовно винесення рішення №541 про відмову у призначенні пенсії від 28 липня 2017 року, щодо ОСОБА_1, неправомірними.

Скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області №541 від 28 липня 2017 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1. Зобовязано управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області зарахувати до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах у період роботи на ДП «Шахта Нова» з 01.02.1992 року по 31.12.1992 року у якості учня підземного електрослюсаря ЕМС. Зобовязано управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області призначити пенсію за віком на пільгових умовах громадянину ОСОБА_1 відповідно до ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з моменту первинного звернення з 20.07.2017 року.

Відповідач не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції через порушення норм матеріального і процесуального права та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що Управлінням під час розрахунку стажу для пенсії за віком не враховано спірний період роботи з 01.02.1992 року по 31.12.1992 рік на ДП «Шахта Нова» в якості електрослюсаря підземного у звязку з відсутністю документів про спуски в шахту та підйоми з шахти, що унеможливлює визначити зайнятість ОСОБА_1 на підземних работах повний робочий день, згідно вимог пенсійного законодавства.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України. Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 20.07.2017 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області із заявою № 1449 щодо здійснення призначення пенсії за віком на пільгових умовах, згідно статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням № 541 від 28 липня 2017 року управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах у зв'язку з відсутністю необхідної кількості стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1.

Відповідно до записів у трудовій книжці, 29.01.1992 року прийнятий елктрослюсарем підземним 3 розряду, 01.06.1994 року був звільнений з посади, записів за період з 01.02.1992 року по 31.12.1992 рік, що він працював підземним учнем елекрослюсаря ЕМС у трудовій книжжці не має.

Управління Пенсійоного фонду України не врахувало ОСОБА_1 до стажу роботу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах періоди роботи на ДП «Шахта Нова» з 01.02.1992 року по 31.12.1992 рік в якості електрослюсаря підземного.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників за встановленою формою.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, розділ, наіменування, номери, куди включається цей період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до пункту 2 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383, зареєстрованого в МЮУ від 01.12.2005 року за № 1451/11731 - під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 % робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професій чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов'язаних з виконанням своїх трудових обов'язків.

З аналізу статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» вбачається, що пільги по пенсійному забезпеченню надаються за умови, що робота, передбачена Списками №1 та № 2 виконувалась постійно та протягом повного робочого дня за виключенням підземних слюсарів та електрослюсарів ЕМС шахт, яким в стаж на пільгове пенсійне забезпечення по Списку №1 зараховується тільки час фактичної роботи в підземних умовах.

Відповідно до довідки ДП «Торецьквугілля» №16/809 від 20.09.2016 року ОСОБА_1 з 29.01.1992 року по 31.01.1992 року працював повний робочий день на підземних роботах на ДП «Шахта Нова» у якості підземного учня електрослюсаря ЕМС.

Суду надана архівна довідка про вихода спуску в шахту і підйоми по ДП «Шахта Нова» , а також в ній зазначено, що ДП «Шахта Нова» Табеля форми Т-13 за період з 01.01.1992 року по 31.12.1992 рік на ім'я ОСОБА_1 до архіву ДП «Торецьквугілля» на зберігання не передавала.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 працював повний робочий день на підземних роботах на ДП «Шахта Нова» у якості учня підземного електрослюсаря ЕМС та здійснював спуск в шахту та підйоми, що підтверджено наданими матеріалами справи.

Як передбачено Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06.04.2011 року № 384/2011, Пенсійний фонд України (його територіальні органи ) входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Одними з основних завдань Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску; керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; призначення (перерахунок) пенсій, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Відповідно до покладених завдань і функцій, саме Пенсійний фонд України є субєктом владних повноважень у сфері правовідносин щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій.

В силу положень частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи (а тому і органи та посадові особи пенсійного фонду України, як органи виконавчої влади, до яких відноситься і відповідач) зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Положенням ч.1 ст.9 Закону № 1058 передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Стаття 4 Закону № 1058 зазначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Частиною 1 статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністигірничих виймальнихмашин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Згідно ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основнимдокументом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач разом з заявою про призначення пенсії надав трудову книжку та довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії № 14.11/07 від 14.11.2016 року про підтвердження стажу з 08.09.2010 року по 31.07.2015 року на СП «ОСОБА_2 Румянцева» ДП «Артемвугілля».

Стосовно твердження відповідача, що для підтвердження стажу роботи позивачем було надано довідки, які видані на підставі первинних документів, які зберігаються на підприємстві, що знаходиться в населеному пункті, на території якого органи державноївлади не здійснюють свої повноваження, що також підтверджується листом ДП «Артемвугілля» від 02.03.2017 року, які не можуть бути враховані для перерахунку пенсії, оскільки ці документи згідно чинного законодавства України не є дійсними, слід зазначити наступне.

За приписами ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Інші доводи відповідача, також не приймаються до уваги, оскільки на переконання суду, Порядок, затверджений постановою КМУ №637 від 12.08.1993, було прийнято саме з метою створення юридичних механізмів підтвердження трудового стажу працівників з метою належної реалізації ними права на пенсійне забезпечення, у зв'язку з чим Порядком передбачено кілька альтернативних способів підтвердження трудового стажу, які можуть бути застосовані в різних ситуація (на підставі інших, ніж трудова книжка, документів або на підставі показань свідків).

У жодному разі не можна дійти висновку, що метою цього Порядку є створення формальних перешкод для реалізації права особи на отримання пенсії. І хоча вимагаючи деякі документи (наприклад, уточнюючу довідку підприємства), органи Пенсійного фонду України переслідують в цілому законну мету попередження зловживання громадянами своїми правами та запобігання необґрунтованому призначенню пенсії, тим не менше органи Пенсійного фонду України, виконуючи свої повноваження повинні діяти обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та пропорційно з тим, щоб не створювати штучних і явно необґрунтованих перешкод для реалізації громадянами їх прав.

При викладених обставинах, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У звязку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Дзержинську Донецької області на постанову Дзержинського міського суду Донецької області від 13 листопада 2017 року у справі № 225/5334/17 - залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського міського суду Донецької області від 13 листопада 2017 року у справі № 225/5334/17 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 20 грудня 2017 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

ОСОБА_3