Справа № 826/8289/16
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/8289/16 Головуючий у 1-й інстанції: Шрамко Ю.Т. Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

14 грудня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Губської Л.В. Земляної Г.В. Кондратенко Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 жовтня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемка Романа Анатолійовича до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Європейський газовий банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемка Романа Анатолійовича звернувся до суду з позовом до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, в якому, просив визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 13.05.2016р. ВП № 51088854, прийнятої старшим державним виконавцем відповідача Гаркавенко А.В.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 жовтня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, апелянт - Публічне акціонерне товариство «Європейський газовий банк» звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представника позивача, який з'явився в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, старшим державним виконавцем відповідача Гаркавенко А.В. 13 травня 2016 року прийнято постанову щодо примусового виконання виконавчого листа № 813/3121/15, виданого 20.04.2016р. Львівським окружним адміністративним судом про зобов'язання Уповноваженої особи Фонду включити ОСОБА_7 до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ «Європейський газовий банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з належною ОСОБА_7 сумою в розмірі 51 782,00 грн., які обліковані на поточному банківському рахунку № НОМЕР_1, який відкритий згідно договору банківського рахунку № 8509 від 15.03.2012 року; стягувач - ОСОБА_7, боржник - позивач.

Не погоджуючись з прийнятою постановою відповідача, вважаючи її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої статті 258 КАС України, за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Частиною першою статті 259 вказаного Кодексу передбачено, що виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (який був чинним на час винесення спірної постанови), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно положень частини першої та другої статті 11 зазначеного Закону, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Положеннями статті 17 Закону передбачено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, зокрема виконавчих листів, що видаються судами.

В силу частини першої статті 18 зазначеного Закону, у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням;

6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Положеннями статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до положень пункту 1.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802), під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець приймає рішення шляхом винесення, зокрема постанов.

Постанова як окремий документ містить такі обов'язкові реквізити:

а) вступну частину із зазначенням: назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення; найменування органу ДВС, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову; назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа); за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати об'єднання виконавчих проваджень у зведене;

б) мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких державний виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на закон чи інший нормативно-правовий акт (статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт, на підставі якого видано постанову);

в) резолютивну частину із зазначенням: прийнятого рішення державного виконавця; прізвища, імені, по батькові фізичних осіб, повного найменування юридичних осіб, яким надсилається копія постанови; строку і порядку оскарження постанови;

г) до постанов можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами;

ґ) постанова складається і підписується державним виконавцем у необхідній кількості примірників (копій), один з яких (оригінал) залишається у виконавчому провадженні, а інші (копії) направляються за належністю і у випадках, встановлених Законом або цією Інструкцією, затверджуються начальником відділу або його заступником та скріплюються печаткою.

Статтею 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі, зокрема, невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач вважає протиправною оскаржувану постанову, оскільки вона містить недостовірні дані щодо податкового номеру боржника, а також вказує на наявність підстав для прийняття відповідачем рішення про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Разом з тим, з наявної в матеріалах справи постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.05.2016р. (ВП № 51088854) вбачається, що боржником є Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемко Р.А. (04073, м. Київ, просп. Московський, 16, податковий номер 34693790).

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутність чи помилкове зазначення податкового номеру боржника у виконавчому листі не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження, чи визнання такої постанови неправомірною.

Посилання апелянта на помилковість зазначеного податкового номеру боржника у постанові про відкриття виконавчого провадження носить формальний характер, тому постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження не може бути скасована лише з формальних підстав.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 25.06.2014р. у справі № 6-62цс14.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до частини другої статті 259 КАС України, суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, або визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Крім цього, ні норми Закону України «Про виконавче провадження», ні положення Інструкції з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. № 512/5 (у редакції чинній на час винесення оскаржуваного рішення), не містять вимоги щодо обов'язкового скріплення печаткою постанови про відкриття виконавчого провадження щодо виконання рішення суду про зобов'язання боржника вчинити певні дії. Вказана вимога стосується лише тих постанов, що відкриті на виконання рішення про стягнення коштів з боржника.

За таких обставин, вірним є висновок суду першої інстанції про правомірність постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.05.2016р. ВП № 51088854, прийнятої старшим державним виконавцем відповідача Гаркавенко А.В.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемка Романа Анатолійовича та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення з позивача судового збору за подання апеляційної скарги, сплату якого відстрочено ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2017 року, колегія суддів зазначає наступне.

Порядок та розміри сплати судового збору регулюється Законом України «Про судовий збір».

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою-підприємцем судовий збір сплачується в 1 розмірі мінімальної заробітної плати.

Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», розмір мінімальної заробітної плати за 2016 рік становив 1 378 грн.

Виходячи з цього, сума судового збору за подання апеляційної скарги, що підлягає сплаті, становить 1 515 грн. 80 коп. (1 378 х 110% = 1 515,80).

Враховуючи, що ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2017 року позивачу відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення апеляційним судом, Публічному акціонерному товариству «Європейський газовий банк» необхідно сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 515 грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 жовтня 2017 року залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» на користь Державного бюджету України (стягувач: Державна судова адміністрація України, р/р 0001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача: 820019, код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у розмірі 1 515 гривень 80 копійок (одна тисяча п'ятсот п'ятнадцять гривень 80 копійок).

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Судді Вівдиченко Т.Р. Губська Л.В. Земляна Г.В.

Повний текст ухвали виготовлено 19.12.2017 року