Справа № 815/4859/17
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2017-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4859/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Потоцької Н.В.

за участю секретаря Сердюк І.С.

сторін:

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю Українська Чорноморська Індустрія до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень від 03.07.2017 р.,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю Українська Чорноморська Індустрія до Головного управління ДФС в Одеській області в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № від 03.07.2017 р.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № від 03.07.2017 р.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № від 03.07.2017 р.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № від 03.07.2017 р.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним.

Висновок про наявність порушень помилково зроблений відповідачем виходячи з результатів попередньої планової перевірки ТОВ «УКРАЇНСЬКА ЧОРНОМОРСЬКА ІНДУСТРІЯ», за результатами якої був складений акт від 02.02.3016 року № 4/15-32-22-03/32790454 та винесені податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № НОМЕР_1 від 10 травня 2016 року, № НОМЕР_2 від 16 лютого 2016 року, № № від 16 лютого 2016 року, № від 16 лютого 2016 року.

Висновок відповідача про заниження доходів від операційної діяльності (дохід від реалізації товарів, робіт послуг) у поточному періоді обгрунтований аналогічно з обгрунтуваннями, наведеними відповідачем у акті від 02.02.2016 року № 4/15-32-22-03/32790454.

По-перше, врахування результатів попередньої перевірки та ППР № НОМЕР_1 від 10 травня 2016 року, № НОМЕР_2 від 16 лютого 2016 року, № від 16 лютого 2016 року. № від 16 лютого 2016 року, є порушенням вимог п. 56.18 статті 56 ПК України. Зазначені ППР не створили правових наслідків, а відтак - виносити інші рішення на підставі них є протиправною дією.

По-друге, на момент винесення рішення про результати розгляду скарги ДФС України було відомо про наявність Ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 09.08.2017 року. Також ДФС України, відомо, що відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Отже, ТОВ Українська Чорноморська Індустрія не погоджується з висновками відповідача та ДФС України, та вважає податкові повідомлення - рішення від 03.07.2017 р. № НОМЕР_3, № НОМЕР_4, № НОМЕР_5, № НОМЕР_6 протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, в обґрунтування заявленої правової позиції, зокрема, зазначив.

Згідно рішення про результати розгляду скарги ДФС України від 27.04.2016 №9678/6/99- 99-11-01-01-15 скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС в одеській області від 16.02.2016 №, № в частині встановленого перевіркою завищення суми витрат по відємному значенню курсових різниць і у відповідній частині штрафні санкції, а в інших частинах зазначені податкові повідомлення-рішення залишено без змін податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області від 16.02.2016 №, №, №.

На підставі рішення про результати розгляду скарги ДФС України від 27.04.2Ц6 №9678/6/99-99-11-01-01-15 ГУ ДФС в Одеській області винесено нові податкові повідомлення - рішення від 10.05.2016 №, згідно якого зменшено відємне значення обєкту оподаткування податком на прибуток в декларації за 2014 рік на суму 108277140 грн.

Згідно постанови Одеського окружного адміністративного суду від 27.10.2017 по справі № 815/2242/16 вищевказані податкові повідомлення-рішення скасовано.

Головним управлінням ДФС в Одеській області, не погодившись з вищевказаною постановою, подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Станом на момент підписання даного акту перевірки постанова Одеського окружного адміністративного суду від 27.10.2017 по справі 815/2242/16 не набрала чинності, рішення Одеським апеляційним адміністративним судом не винесено, у звязку з чим результати попередньої перевірки враховуються з урахуванням порушень, викладених у акті попередньої перевірки від 02.02.2016 №4/15-32-22-03/32790454, рішення про результати розгляду скарги ДФС України від 27.04.2016 №9678/6/99-99-11-01-01-15 та податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС України за формою «П» від 10.05.2016 №.

Враховуючи вищевикладене, ТОВ «УКРАЇНСЬКА ЧОРНОМОРСЬКА ІНДУСТРІЯ» мало право віднести до складу рядку 03 РІ «Різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу України (+, -)» в декларації з податку на прибуток за 2015 рік в частині зменшення фінансового результату, від'ємне значення об'єкту оподаткування податком на прибуток з урахуванням показників попередньої перевірки в сумі (-197615072) грн., в той час, як фактично віднесено (- 305892212) грн., що на 108277140 грн. менше.

Відповідно до п. п. 140.4.2, п. 140.4, ст. 140 ПК України, із змінами і доповненнями:

«Фінансовий результат до оподаткування зменшується: …на суму від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років. Положення зазначеного пункту застосовуються і урахуванням пункту 3 підрозділу 4 розділу XX «Перехідні положення» цього Кодексу».

В порушення п. п. 140.4.2, п. 140.4. ст. 140 ПК України ТОВ «УКРАЇНСЬКА ЧОРНОМОРСЬКА ІНДУСТРІЯ» занижено значення рядку 03 РІ Декларації «Різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу України (+, -)» в декларації за 2015 рік на суму 108277140 грн., в декларації за 1 квартал 2016 року на суму 111215606 грн., в декларації за 1 півріччя 2016 року на суму 111215606 грн., в декларації за 9 місяців 2016 року на суму 111215606 грн., в декларації за 2016 рік на суму 111215606 грн.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, представника відповідача, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд встановив наступне.

На підставі направлень від 20.04.2017 №1386/14-01, №1387/14-01, №1388/14-01, №1389/14-01, №1390/14-01, №1391/14-01 виданих Головним управлінням ДФС в Одеській області проведена документальна планова виїзна перевірка «УКРАЇНСЬКА ЧОРНОМОРСЬКА ІНДУСТРІЯ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства.

За результатами документальної планової виїзної перевірки складений ОСОБА_3 про результати документальної планової виїзної перевірки № 634/15-32-14-01/32790454 від 15.06.2017р., яким встановлені порушення:

- п.п. 14.1.54, п. 14.1. ст. 14, п. 44.2. ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1. ст. 134, п.п. 140.4.2. п. 140.4 ст. 140 ПКУ, що призвело до завищення від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток за 2016 рік на суму 68725621,00 грн.;

- п.п. 14.1.54, п. 14.1. ст. 14, п. 44.2. ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1. ст. 134, п.п. 140.4.2. п. 140.4 ст. 140 ПКУ, що призвело до заниження податку на прибуток за 2 квартал 2016 року на суму 10099233,00 грн.;

- п. 185.1. ст. 185, п. 187.1. ст. 187 ПКУ , що призвело до завищення відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, (ряд 21) на суму 415 762 грн., у тому числі у грудні 2016 року на суму 415762 ,00 грн.;

- п. 185.1. ст. 185, п. 187.1. ст. 187 ПКУ, що призвело до заниження ПДВ на загальну суму 775 246 грн., у тому числі у лютому 2016 року на суму 573 714,00 грн., у вересні 2016 року на суму 201 532 грн.;

- п. 103.9 ст. 103 ПК України, наказу Міністерства Фінансів України від 20.10.2015 року № 897.

Не погоджуючись з висновками, відображеними в ОСОБА_3 на адресу відповідача надані письмові заперечення (вих. № 392-17 від 16.06.2017 р.).

Згідно рішення про результати розгляду скарги ДФС України від 27.04.2016 №9678/6/99-99-11-01-01-15 скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС в одеській області від (6.02.2016 №, № в частині встановленого перевіркою завищення суми витрат по відємному значенню курсових різниць і у відповідній частині штрафні санкції, а в інших частинах зазначені податкові повідомлення-рішення залишено без змін податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області від 16.02.2016 №, №, №.

На підставі рішення про результати розгляду скарги ДФС України від 27.04.2016 №9678/6/99-99-11-01-01-15 ГУ ДФС в Одеській області винесено нові податкові повідомлення - рішення від 10.05.2016 №, згідно якого зменшено відємне значення обєкту оподаткування податком на прибуток в декларації за 2014 рік на суму 108277140 грн.

Податковий орган у ОСОБА_3 перевірки встановив.

1) Перевіркою показників відображених у рядку 2000 Форми 2 Звіту про фінансові результати «Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг)» показників за період з 01.01.2015 по 31.12.2016 у загальній сумі 304387000 грн. встановлено, що на формування цих показників мало вплив: здійснення операцій з переробки насіння соняшнику на давальницьких умовах та реалізації ТМЦ.

Проведеною перевіркою відображеного показника за період з 01.01.2015 по 31.12.2016 в сумі 304387000 грн. на підставі документів, перелік яких наводиться в додатку №4 до акта перевірки встановлено заниження задекларованих ТОВ «УКРАЇНСЬКА ЧОРНОМОРСЬКА ІНДУСТРІЯ» показників у рядку 2000 Форми 2 Звіту про фінансові результати «Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг)» на загальну суму 5795381 грн.

В ході перевірки встановлено, що в періоді, який перевірявся ТОВ «УКРАЇНСЬКА ЧОРНОМОРСЬКА ІНДУСТРІЯ» здійснювало послуги переробки насіння соняшника в готову продукцію (олію соняшникову нерафіновану), попутну продукцію (шрот, соняшниковий гранульований, гранульоване лушпиння) та відходи (фуз олійний, лушпиння) на давальницьких умовах згідно договорів, укладених з наступними суб'єктами господарювання:

ТОВ «Кернел-Трейд» (код 31454383) - договір від 09.08.2013 №154-2013УЧІ з додатковими

угодами, договір від 03.08.2015 №145 з додатковими угодами;

СТОВ «Урожай» (код 05527278)-договір від 01.12.2016 №135 з додатковими угодами.

Умовами вищевказаних договорів являлось наступне:

Пункт 1.1: Замовник доручає, а переробник приймає на себе обовязок прийняти та виготовити із давальницької сировини Замовника (насіння соняшника), далі за текстом - сировина, готову продукцію (олію соняшникову нерафіновану), попутну продукцію (шрот соняшниковий гранульований, гранульоване лушпиння) та відходи (фуз олійний, лушпиння) і своєчасно її видати.

Пункт 1.2: Замовник зобовязується поставити Переробнику сировину та сплатити передбачені послуги Переробника у терміни та порядку, передбачені цим Договором. Д

Пункт 1.3: Сторони домовилися, що Переробник уповноважений приймати давальницьку сировину (насіння соняшника) безпосередньо від Постачальників Замовника.

Пункт 2.1.1: У цьому договорі Сторони встановлюють наступні визначення:

- партія сировини - кількість сировинну тоннах, яка повинна бути поставлена Замовником протягом відповідного місяця поставки згідно вищевказаного графіка;

- частина партії - будь-яка кількість сировини у тоннах, що постачається Замовником у межах обумовленої помісячної партії сировини.

Пункт 3.3: Приймання сировини по кількості проводиться відповідно до Інструкції П-6 «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по кількості», по фактично виваженій вазі, з урахуванням її вологості та сміттєвої домішки, та у відповідності до Порядку обліку сировини, матеріалів та готової продукції на підприємствах олійно-жирової галузі, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики України від 11, вересня 2009 року №656.

Датою поставки сировини вважається дата її приймання уповноваженою особою Переробника в місці переробки, з відповідною відміткою на товарно-транспортному документі або накладній на сировину.

Пункт 4.1: Оплату послуг, наданих Переробником за цим Договором, Замовник здійснює на підставі наданого Переробником рахунку за цінами, встановленими у Додатку №1 до цього Договору, шляхом перерахування коштів, на банківський рахунок Переробника, або, за письмовою згодою Сторін, в натуральному вигляді - сировиною, готовою чи попутною продукцією, вартість яких визначається Сторонами на день виставлення Переробником рахунку за послуги.

Пункт 5.1: Переробник виготовляє із сировини Замовника готову продукцію, (олію соняшникову нерафіновану),. попутну продукцію (шрот соняшниковий гранульований, лушпиння гранульоване) та відходи виробництва олії (фуз олійний, лушпиння, з якістю у відповідності до вимог чинної, нормативної документації (стандарту) і у кількостях, які визначаються фактичним виходом від прийнятої до переробки сировини, в перерахунку па залікову вагу за базисом волога 7% і сміття та домішка 1%. Кількість виробничих відходів, які утворилися в процесі переробки сировини визначається:

- лушпиння - по фактичному виходу щомісячно, після підписання Сторонами акту здачі- приймання наданих послуг;

- фузу олійного - після зупинки виробничих потужностей переробника на довготривалий профілактичний ремонт.

В підтвердження наданих послуг по переробці насіння соняшнику на давальницьких умовах, посадовими особами ТОВ «УКРАЇНСЬКА ЧОРНОМОРСЬКА ІНДУСТРІЯ» надано до перевірки акти наданих послуг, які виписувались щомісячно на адресу Замовників та акти про переробку насіння соняшнику та виробництво готової продукції за формою 27а.

Перевіркою встановлено, що вартість наданих послуг переробки насіння соняшнику на давальнииьких умовах підприємством розраховувалось виходячи з ваги не фактично переробленої сировини (фізичної ваги), а залікової ваги, яка розраховується як являлася розрахунковою величиною та визначалася шляхом зменшення фізичної ваги на розрахункову величину відхилень від базисних норм вмісту вологи та сміттєвої домішки в олійному насінні.

Отже, в періоді з 01.01.2015 по 31.12.2016 ТОВ «УКРАЇНСЬКА ЧОРНОМОРСЬКА ІНДУСТРІЯ» фактично перероблено насіння соняшнику на 30586,86 тон більше ніж зазначено в актах надання послуг складених на адресу Замовників, та не віднесено до складу рядку 2000 Форми 2 Звіту про фінансові результати «Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг)» вартість переробленого насіння в сумі 11069490 грн., що є порушенням п. п. 14.1.54 п. 14.1 ст. 14, п. 44.2 ст. 44, п. п. 134.1.1, п.134.1, ст.134, Податкового кодексу України, у звязку з чим ТОВ «УКРАЇНСЬКА ЧОРНОМОРСЬКА ІНДУСТРІЯ» не відображено у складі рядку 2000 Форми 2 Звіту про фінансові результати «Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг)» дохід від реалізації послуг переробки насіння соняшнику на давальницьких умовах на адресу ТОВ «Кернел-Трейд» та СТОВ «Урожай» на суму 5795381 грн. (без ПДВ), в результаті чого занижено чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) на загальну суму 5795381 грн.

2) Перевіркою відображених у рядку 03 РІ Декларацій «Різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу України (+, -)» показників за період з 01.01.2015 по 31.12.2016 у загальній сумі (-606353731) грн. встановлено заниження задекларованих ТОВ «УКРАЇНСЬКА ЧОРНОМОРСЬКА ІНДУСТРІЯ» показників рядку 03 РІ Декларацій «Різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу України (+, -)» на загальну суму 111215606 грн., у т. ч.:

За результатами попередньої планової виїзної перевірки ТОВ «УКРАЇНСЬКА ЧОРНОМОРСЬКА ІНДУСТРІЯ» складено акт від 02.02.2016 №4/15-32-22-03/32790454, згідно якого встановлено наступні порушення:

1) в порушення п. 135.1, п. п. 135.4.1 п.135.4, п. п. 135.5.4, п. п. 135.5.5 п. 135.5 статті 135, п. 137.1 статті 137 ПК України, встановлено завищення відємною значення обєкта оподаткування з податку на прибуток у сумі 485 895 337 грн., у тому числі в розрізі звітних податкових періодів: 2012р. - 99 265 799 грн., 2013 рік - 100 301 996 грн., 2014рік - 286 327 542 грн. та заниження податку на прибуток за 2014 рік у сумі 8 042 472 грн.

2) в порушення п. п. 185.1 статті 185. п. 187.1 статті 187 ПК України встановлено: завищення суми ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню за жовтень 2014 року на суму 80 654 грн.,

завищення суми залишку відємного значення ПДВ за грудень 2014 року в сумі 31 931 грн.,

заниження суми ПДВ, що підлягає сплаті у розмірі - 613 550 грн., а саме: за серпень 2013 року на суму 146 415 грн., за вересень 2013 року на суму 51 331 грн., за жовтень 2013 року на суму 46 970 грн., за листопад 2013 року на суму 43 329 грн., за грудень 2013 року на суму 43 054 грн., за січень 2014 року на суму 39 415 грн., за лютий 2014 року на суму 44 379 грн., за березень 2014 року на суму 50 070 грн., за квітень 2014 року на суму 42 755 грн., за травень 2014 року на суму 46 363 грн., за червень 2014 року на суму 45 714 грн., за липень 2014 року на суму 52 558 грн., за листопад 2014 року на суму 45 907 грн.

3) ст. 2 Закону України від 23.09.1994 №185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», зі змінами та доповненнями, в частині несвоєчасного надходження валютної виручки за контрактом № 32-2011 від 28.11.2011 року, укладеним з компанією ООО «Проектный цетр Бийского котельного завода» (Російська Федерація), у розмірі - 220350 рос.руб.; за контрактом №12-2012 від 01.03.2012, укладеним з N.V.Desmet Ballestra Group S.A. (Бельгія), у розмірі - 7264,02 дол. США, за контрактом №9-2012 від 19.01.2012, укладеним з N.V.Desmet Ballestra Group S.A. (Бельгія), у розмірі - 29297,7 дол. США, за контрактом №9-2012 від 19.01.2012, укладеним з N.V.Desmet Ballestra Group S.A. (Бельгія), у розмірі - 28,0 дол. США, за контрактом №814 від 25.08.2014, укладеним з СРМ Europe B.V.(Нідерланди), у розмірі - 16609,2 євро.

4) ст.1 Указу Президента України від 18.06.1994 року № 319/94 «Про невідкладні заходи щодо повернення на Україну валютних цінностей, які належать резиденту України та незаконно знаходяться за її межами», п.1 ст.9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року № 15- 93 «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» та Наказу Міністерства фінансів України від 25.12.1995 року №207, в частині неподання Декларацій про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами станом на 01.07.2012,01.10.2012,01.01.2013.

5) 4.1. ст.51, пп.«б» п.176.2 ст.176 Податкового Кодексу України, у результаті чого відбулось неповідомлення за встановленою формою відомостей про доходи громадян за перевіряємий період.

Згідно постанови Одеського окружного адміністративного суду від 27.10.2017 по справі № 815/2242/16 вищевказані податкові повідомлення-рішення скасовано. Головним управлінням ДФС в Одеській області, не погодившись з вищевказаною постановою, подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного адміністративного суду. Станом на момент підписання даного акту перевірки постанова Одеського окружного адміністративного суду від 27.10.2017 по справі 815/2242/16 не набрала чинності, рішення Одеським апеляційним адміністративним судом не винесено, у звязку з чим результати попередньої перевірки враховуються з урахуванням порушень, викладених у акті попередньої перевірки від 02.02.2016 №4/15-32-22-03/32790454, рішення про результати розгляду скарги ДФС України від 27.04.2016 №9678/6/99-99-11-01-01-15 та податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС України за формою «П» від 10.05.2016 №.

Враховуючи вищевикладене, ТОВ «УКРАЇНСЬКА ЧОРНОМОРСЬКА ІНДУСТРІЯ» мало право віднести до складу рядку 03 РІ „Різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу України (+, -)" в декларації з податку на прибуток за 2015 рік в частині зменшення фінансового результату, від'ємне значення об'єкту оподаткування податком на прибуток з урахуванням показників попередньої перевірки в сумі (-197615072) грн., в той час, як фактично віднесено (- 305892212) грн., що на 108277140 грн. менше.

Відповідно до п. п. 140.4.2, п. 140.4, ст. 140 Податкового кодексу України від 02,12.2010 №2755-УІ, із змінами і доповненнями:

«Фінансовийрезультат до оподаткування зменшується: ... на суму від'ємного значення об'єкта оподіїткування минулих податкових (звітних) років. Положення зазначеного пункту застосовуються і урахуванням пункту 3 підрозділу 4 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу».

В порушення п. п. 140.4.2, п. 140.4. ст. 140 Податкового кодексу України від 02.12,2010 №2755-УІ. із змінами і доповненнями. ГОВ «УКРАЇНСЬКА ЧОРНОМОРСЬКА ІНДУСТРІЯ» занижено значення рядку 03 РІ Декларації «Різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу України (+, -)» в декларації за 2015 рік на суму 108277140 грн., в декларації за 1 квартал 2016 року на суму 111215606 грн., в декларації за 1 півріччя 2016 року на суму 111215606 грн., в декларації за 9 місяців 2016 року на суму 111215606 грн., в декларації за 2016 рік на суму 111215606 грн.

Законодавство, що регулює спірні правовідносини.

Приписами ст. 62 Конституції України встановлено: «Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду».

Приписами ст. 67 Конституції України встановлено: „Кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених Законом.

Дане положення Конституції є основоположним для а) будь-якого закону, що регулює державні витрати в Україні; б) принцип справедливого оподаткування означає єдині правові умови стягнення податку та єдині вимоги до податкових законів. Оподаткування повинне бути однаковим для кожного виду податків по всій території держави. На основі цього принципу формується єдина податкова система держави; в) податок може встановлюватися, змінюватися чи скасовуватися лише шляхом прийняття Закону.

Цей принцип прямо звязаний з принципом недоторканості приватної власності і принципом свободи особи, оскільки оподаткування це відчуження приватної власності особи, яке в демократичному суспільстві може здійснюватися лише зі згоди особи, вираженої у даному випадку через представництво її інтересів у парламенті.

Щодо цього, ще у XVIII ст. під час дебатів у Палаті лордів (1766 р.) лорд Камден (Lord Camden) сказав наступне: „Оподаткування і представництво нероздільні… яким би не було добро (майно) людини, це абсолютно її добро; ніхто не має права забрати його у людини без її згоди… хто б не був, хто це робить, вчиняє грабіж; він зневажає і руйнує різницю між свободою і рабством.

Конституція України прямо вказує на законодавчу форму встановлення податку, зокрема ст. 92 ч. 2 п. 1 зазначає, що тільки законами України встановлюються система оподаткування, податків і зборів.

Відповідно до ст. 6 Конвеції Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Закон України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ст. 2 передбачає Рішення є обовязковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції.

При цьому варто визначити предмет розгляду справ Європейського суду. ЄСПЛ відзначає, що податкові спори виходять за межі цивільних прав і обовязків, незважаючи на матеріальні наслідки. Таким чином, тривалий час гарантії, передбачені ст. 6 Право на справедливий суд Конвенції, не поширювались на спори у сфері оподаткування, проте згодом позиція змінилась, і ЄСПЛ було підтримано, уточнено та розвинуто практику застосування ст. 6 Конвенції до податкових спорів.

За відсутності у самому тексті Конвенції згадки про податки остання зявилась у ст. 1 Захист власності протоколу № 1 до Конвенції, відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право на повагу до своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У національному законодавстві відносини, що виникають у сфері справлення податків і зборів, регулюються Податковим кодексом України. ПКУ визначає вичерпний перелік податків і зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Податкове законодавство України складається, зокрема, з Конституції України, Податкового кодексу України та нормативно правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього кодексу (ст. 3 ПКУ).

По суті досліджених правовідносин, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 14.1.41 п. 14.1 ст. 14 ПК України, давальницька сировина - сировина, матеріали, напівфабрикати, комплектуючі вироби, енергоносії, що є власністю одного суб'єкта господарювання (замовника) і передаються іншому суб'єкту господарювання (виробнику) для виробництва готової продукції, з подальшим переданням або поверненням такої продукції або її частини їх власникові або за його дорученням іншій особі.

Згідно з пп. 14.1.56 п. 14.1 ст. 14 ПК України, доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Стаття 137 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) регламентує порядок визначення доходів, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування податком на прибуток, та їх склад.

У відповідності з п. 135.1 ст. 135, доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

В свою чергу, дохід від операційної діяльності визнається в розмірі договірної (контрактної) вартості, але не менше ніж сума компенсації, отримана в будь-якій формі, в тому числі при зменшенні зобов'язань, та включає, зокрема дохід від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг (пп. 135.4.1 п. 135.4 ст. 135 ПК України).

Наказом Мінагрополітики України від 11.09.2009 року №656 затверджено Порядок обліку сировини, матеріалів та готової продукції на підприємствах олійно-жирової галузі. Цей Порядок встановлює організацію та ведення первинного обліку олійно-жировими підприємствами, їх структурними підрозділами, іншими виробництвами незалежно від форм власності і господарювання, що здійснюють переробку олійної і жирової сировини та виробляють олію, маргаринову продукцію, майонез та соуси з використанням олій, миловарну продукцію та інші види олійно-жирової продукції.

Відповідно до п. 12.11 Порядку, при надходженні олійного насіння приймання насіння і розрахунок готової продукції ведуться за заліковою масою.

Залікова маса олійного насіння - це фізична маса олійного насіння, зменшена на розрахункову величину маси відхилень від базисних норм вмісту вологи та сміттєвої домішки в олійному насінні, що зазначені у нормативному документі (ДСТУ) на відповідне олійне насіння.

Підприємство веде облік сировини, матеріалів та готової продукції у відповідності до Порядку обліку сировини, матеріалів та готової продукції на підприємствах олійно-жирової галузі, який затверджено Наказом Мінагрополітики України 11.09.2009р. № 656 (надалі - Порядок), що відповідає умовам договорів, зазначених нижче.

За п.1.3. Порядку первинний облік на олійно-жирових підприємствах ґрунтується на даних зважування сировини, матеріалів, готової продукції, побічної (супутньої) продукції та відходів виробництва з урахуванням їх якості, що фіксується у первинних документах. Згідно з п. 1.14. Порядку визначення кількості сировини, матеріалів, готової основної та побічної (супутньої продукції при прийманні, передачі зі складів до цехів, з цехів до складів і з цеху до цеху повинно проводитись ваговим методом.

Згідно з п. 12.1 олійно-жирові підприємства приймають у переробку давальницьку сировину: олійне насіння, олію, саломас та іншу жирову сировину, що поставляється на умовах взаємної домовленості сільськогосподарськими підприємствами, хлібоприймальними пунктами, фермерськими господарствами, торговими, комерційними та іншими підприємствами і організаціями.

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАЇНСЬКА ЧОРНОМОРСЬКА ІНДУСТРІЯ» (надалі - Підприємство) уклало Договори № 154-2013 УЧІ від 09.08.2013 року, № 145 від 03.08.2015р. та № 135 від 01.12.2016р

Згідно з п. 5.1. Договору Переробник виготовляє із сировини Замовника готову продукцію, попутну продукцію та відходи виробництва з якістю у відповідності до вимог чинної нормативної документації і у кількостях, які визначаються фактичним виходом від прийнятої до переробки сировини.

За умовами Договору, послуга по переробці сировини та виготовлення готової продукції включає у себе приймання, сушіння, очищення, безпосередньо переробку насіння соняшнику перераховану в залікову вагу за базисом волога 7% і сміттєва домішка 1%, зберігання, видачу (відвантаження) готової, попутної продукції та відходів. Вартість послуг Підприємства оплачується в перерахунку на перероблену залікову вагу насіння.

У відповідності до п. 12.11. Порядку, при надходженні олійного насіння приймання насіння і розрахунок готової продукції ведеться за заліковою вагою. Залікова вага олійного насіння - це фізична маса олійного насіння, зменшена на розрахункову величину маси відхилень від базисних норм вмісту вологи та сміттєвої домішки в олійному насінні, що зазначені у нормативному документі (ДСТУ) на відповідне олійне насіння. Базисні показники насіння соняшнику наведені в ДСТУ 4694:2006 «Соняшник. Олійна сировина. Технічні умови», та складають: волога 7 %, сміттєві домішки 1%.

У разі, якщо один із показників якості (вологість або вміст сміттєвих домішок) дорівнює або нижчий за базисний показник, то при розрахунку залікової ваги цей показник не враховується (п. 12.11. Порядку).

Залікова вага для всього олійного насіння визначається за формулою згідно п. 12.11. Порядку.

Згідно п.12.2 Давальницьку сировину супроводжує і здає на підприємство представник замовника, маючи відповідну товарно-транспортну накладну (ТТН). Екземпляри ТТН постачальника надаються йому з відмітками про кількість та попередню якість прийнятої сировини.

Від кожної партії давальницької сировини відбирається проба згідно з вимогами чинного законодавства і проводиться аналіз якісних показників, які реєструються в лабораторному журналі. Визначення якості насіння (комерційних показників) проводять по кожній партії олійного насіння. Після визначення показників якості сировина надходить на ваги для зважування і оформлення приймання. Дані зважування вагар реєструє в журналі за формою 2 і в супровідному документі, підтверджуючи цей запис своїм підписом. Щодобово дані книги за підписом вагарів та матеріально відповідальної особи здаються для перевірки в бухгалтерію.

У відповідності до п.12.5 у книзі кількісно-якісного обліку за формою № 12 показується фізична вага насіння, що надійшла на підприємство. По закінченню місяця оформлює акт надходження насіння соняшнику для переробки за місяць Розбіжність у вазі проти ТТН оформляється ОСОБА_3 невідповідності при зважуванні/комерційним актом, який підписується представником постачальника, МОВ та вагарем. Відповідні акти складаються у разі виявлених розбіжностей від вимог технічного паспорту на ваги. Підприємство веде книгу кількісно-якісного обліку за формою № 12а, де показується фізична та залікова вага насіння, що надійшла на підприємство та переробляється.

Згідно п.12.5 Порядку, щодня начальник дільниці сировини складає звіт про рух сировини та відходів, які утворилися після очищення насіння за формою 4 і передає його до бухгалтерії до 10-00 години дня. Звіт за формою 4 заповнюється у двох примірниках, з яких один примірник з долученням до нього всіх прибутково-видаткових документів здається до бухгалтерії, а другий залишається у начальника дільниці сировини або іншої МВО.

Переміщення олійного насіння оформляється такими документами: передача насіння всередині підприємства зі складу на виробництво - актом за формою 10; передача готової продукції всередині підприємства з виробництво на склад - актом за формою15; Документи складають на паперових носіях і передається в бухгалтерію до 10.00 години ранку.

Щомісячно начальник дільниці сировини складає звіт про підробіток олійного насіння, який відображає результати підробітку партій олійного насіння на зерноочисних машинах і в сушарках за форма 14.

Отримане внаслідок очищення і підробітку сміття зважується і вивозиться за межі підприємства. Відходи, систематично вивозять з території підприємства з оформленням у журналі реєстрації вивезених відходів.

Зведені дані фізичної ваги, виходу готової продукції формуються на базі Виробничих звітів (форма 23), які є підставою для списання сировини у виробництві та формування розрахункових документів із Замовником. У Виробничих звітах (форма 23) також наводиться баланс сировини, що складає 100% одержаної до переробки давальницької сировини у фізичній вазі.

У відповідності з п.12.14 Порядку, за підсумками місяця начальник виробництва складає додаток до виробничого звіту форма 23 - довідку про переробку олійного насіння та виробництво готової продукції у перерахунку до залікової ваги (форма 27а). Щомісячно Підприємство надає замовнику « ОСОБА_3 про переробку олійного насіння та виробництво готової продукції» за формою 27 та «Довідку про залишки та рух сировини, готової, попутної продукції та відходів» за формою 28, які є підставою для ведення бухгалтерського обліку, визначення результатів від реалізації при переробці давальницької сировини.

Розрахунки з замовником здійснюються за заліковою переробленою вагою.

Наприкінці сезону Підприємством оформлюються ОСОБА_3 зачищення складів за формою 13 у відповідності до Порядку, в яких відображаються нестачі або надлишки сировини на складах Підприємства за сезон. За період, що перевірявся, надлишків сировини виявлено не було.

Позивачем надано до суду виробничі звіти (Форма 23), довідки про переробку (Форма 27), довідки про залишки та рух сировини та ГП, акти виконаних робіт, форми 12, форми 12-а, копії ТТН з реєстрами, форми 4, форми 10, форми 15, затверджені керівником підприємства, які відображають процес переробки соняшника (рух сировини, виробництво готової і попутної продукції).

Відповідно до п. 1.34 Порядку обліку сировини №656, на олійно-жирових підприємствах цехи (самостійні дільниці) щомісяця подають бухгалтерії виробничі звіти про рух сировини і матеріалів, виробництво готової і попутної продукції за всіма виробництвами (форма 23).

Згідно п. 1.36 Порядку №656, виробничі звіти складаються на паперових носіях або в електронному вигляді на основі даних лімітно-забірних карток, актів приймання сировини, актів здачі готової основної та побічної (супутньої) продукції і зворотних відходів та інших документів, а також даних лабораторії про якість сировини, основної та побічної (супутньої) продукції тощо. Результати аналізів та інші дані видаються цехам, заводам, складам з лабораторії за підписом начальника (завідувача) лабораторії або уповноваженого працівника лабораторії і оформляються належним чином (темним чорнилом або кульковою ручкою темною пастою з повним найменуванням показників і чітко написаними цифрами) на паперових носіях або в електронному вигляді.

Виробничі звіти після перевірки бухгалтерією перевіряються і підписуються уповноваженою особою і затверджуються керівником підприємства.

Висновки суду щодо порядку ведення обліку давальницької олійної сировини ТОВ "Українська Чорноморська Індустрія" підтверджуються Висновком Національної академії аграрних наук України, який прийнятий на підставі договору № 21.18 від 22.08.2016 р. між ТОВ "Українська Чорноморська Індустрія" та Українським науково дослідним інститутом олій та жирів Національної академії аграрних наук України, затверджений 02.09.2016 року.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Таким чином, судом встановлено, що позивач надав до суду належні та допустимі докази щодо правомірності обліку переробленої сировини (насіння соняшника) та визначення вартості переробки давальницької сировини.

Отже, судом не встановлено заниження ТОВ Українська Чорноморська Індустрія доходу від реалізації послуг з переробки соняшнику на давальницьких умовах на загальну суму 5 795 381, 00 грн.

З огляду на встановлене у судовому засіданні, доводи відповідача щодо узгодженості податкових повідомлень - рішень за результатами попередньої перевірки, оскільки рішення суду у справі № 815/2246/16 від 27.10.2016 р. не набрало законної сили, суд вважає помилковим.

Помилковість такого твердження підтверджується п. 56.18.ст. 56 ПКУ, який прямо вказує, що "При зверненні платникеа податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобовязання вважається не узгодженим до набрання судовим рішенням законної сили.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 20.01.2012 року "Рисовський проти України" зазначив, що ризик будь - якої помилки державного органу, у тому числі тої, причиною якої є їх власна недбалість, повинен покладатись на саму державу та її органи.

Розглядаючи цю справу, Європейський суд зазначив, що принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Це є "гарантією стабільності суспільних відносин", яка породжує у громадян впевненість у тому, що їх існуюче правове становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, тому саме на державний орган покладається обов'язок виправити свої помилки.

Крім того, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, повязаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобовязує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Міра, до якої суд має виконати обовязок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобовязаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Процесуальні гарантії статті 6 § 1 застосовуються до усіх сторон процесу, а не лише до тих осіб, які не виграли справи у національних судах (Philis v. Greece (Філіпс проти Греції) (No. 2), § 45).

Керуючись ст. ст. 6-8, 11, 71, 86, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № від 03.07.2017 р.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № від 03.07.2017 р.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № від 03.07.2017 р.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № від 03.07.2017 р.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю Українська Чорноморська Індустрія (, вул. Транспортна, 44, м.Чорноморськ, Одеська область, 68001) суму судового збору за подання адміністративного позову за:

- платіжним дорученням № 1411 від 20.09.2017 р. у сумі 1 281 796, 54 грн. (один мільйон двісті вісімдесят одна тисяча сімсот девяносто шість гривень 54 коп.).

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя Потоцька Н.В.

.