Справа № 520/5485/17
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2017-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 грудня 2017 р.м.ОдесаСправа № 520/5485/17

Категорія: 11 Головуючий в 1 інстанції: Калініченко Л.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді доповідача ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
судді за участю секретаряОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Київського районного суду м.Одеси від 05.09.2017 р., прийнятої о 11 год.58 хв. під головуванням судді Калініченко Л.В. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Київської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування, за участю третьої особи ОСОБА_6 про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

12.05.2017 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до Київської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування та просила визнати протиправним та скасувати рішення Київської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради №424/01-11 від 27.04.2017року щодо визначення способу та часу участі ОСОБА_6 у вихованні неповнолітньої ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постановою Київського районного суду м.Одеси від 05.09.2017 р. у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись зі вказаною постановою ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій вважає вказану постанову прийнятою з порушенням норм процесуального та матеріального права, та просив її скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_5 посилається на порушення судом першої інстанції ч.3 ст..19 СК України , а саме при наявності у суді судового спору з питання визначення часу зустрічей з дитиною, Орган опіки та піклування зобовязаний припинити розгляд заяви особи, яка звернулася до органу з цього питання та одночасно до суду.

У своєму запереченні на апеляційну скаргу Київська районна адміністрація Одеської міської ради пояснила , що оспорюваний висновок було прийнято Київською районною адміністрацією Одеської міської ради , як органом опіки та піклування, відповідно до повноважень та з урахуванням норм чинного законодавства України в сфері захисту дітей. Питання визначення способу участі ОСОБА_8 у вихованні малолітньої дочки розглядалось на засіданні ради опіки та піклування 06.04.2017 року. Про наявність в провадженні Київського районного суду м.Одеси цивільної справи №520/5485/17 Київській районній адміністрації Одеської міської ради стало відомо 07.04.2017 року , про що свідчить відповідний штамп на повістці про виклик до суду. А також ОСОБА_5 про звернення ОСОБА_8 до суду з позовом про усунення перешкод щодо участі у вихованні відповідача не повідомила.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст.124 -127 КАС України.

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом 1-ої інстанції було встановлено, що ОСОБА_5 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8.

Від даного шлюбу, 02 травня 2013 року у них народилася донька ОСОБА_9.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 01 березня 2016року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 було розірвано.

Зі змісту витребуваної судом цивільної справи №520/2711/17 вбачається, що 06.03.2017року ОСОБА_8 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_5, треті особи - Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, Служба у справах дітей Одеської міської ради, в якому просив суд зобов'язати ОСОБА_5 не чинити йому - перешкоди приймати участь у вихованні та вільному спілкуванні з його донькою - ОСОБА_9 , 02 травня 2013 року та встановити час та дні для його зустрічей з донькою.

У провадженні Київського районного суду м. Одеси з 28.03.2017 року знаходиться справа №520/2711/17 за цивільним позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_5, треті особи - Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, Служба у справах дітей Одеської міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо.

Разом з тим, 06 квітня 2017року на засіданні ради опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради було розглянуто висновок служби у справах дітей Одеської міської ради щодо визначення способу участі гр. ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_2, у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується листом Київської районної адміністрації Одеської міської ради за №К-495 від 15.05.2017 року.

Висновком Київської районної адміністрації Одеської міської ради «Про визначення способу участі гр. ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_2, у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від 27.04.2017року за №424/01-11 було визначено порядок та спосіб участі у вихованні гр. . ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_2, малолітньої дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від 27.04.2017року, шляхом встановлення систематичних побачень з дитиною три дні на тиждень.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для відмові у задоволенні позову , з огляду на наступне:

Згідно частин 1, 2 ст.2 КАС України( в ред.,діючої на момент звернення із позовом) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.3 КАС України ( в ред.,діючої на момент звернення із позовом),права адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч. 2 ст.4 КАС України( в ред.,діючої на момент звернення із позовом) юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ст.17 КАС України( в ред.,діючої на момент звернення із позовом) до компетенції адміністративних судів відносяться, та підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України ( в ред.,діючої на момент звернення із позовом) суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист по рушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з ін ших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно ст.19 ЦПК України, від 18.03.2004, № 1618-IV "Цивільний процесуальний кодекс України (ред. з 15.12.2017) ,суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно п.1.ч.1 ст.238 КАС України ( в ред.,діючої на момент розгляду апеляційної скарги) , суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.319 КАС України постанова суду 1-ої інстанції скасовується у апеляційному порядку , а провадження по справі закривається в порядку ст.238 КАС України ,згідно з п.1 ч.1 якої ,суд закриває провадження у справі, у разі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства .

Відповідно до ч.1-5 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно п.3 ч.1 ст.315 КАС України ,за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Згідно ч.1 ст.319 КАС України , судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов'язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Згідно ч.3 ст.19 КАС України , адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду 1-ої інстанції не спростовують, а ґрунтуються на невірному розумінні апелянтом норм процесуального права та обставин справи .

Рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р.).

Однак, статтю 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін( див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р.).

Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить до висновку про порушення судом 1-ої інстанції норм процесуального права, та про необхідність скасувати постанову суду 1-ої інстанції та закрити провадження у справі, так як вказану справу віднесено до юрисдикції загального суду в порядку цивільного судочинства та необхідно розяснити особі, яка подала позовну заяву правові наслідки закриття провадження по справі . а заявлені позовні вимоги ,є похідними від вимог у приватно-правовому спорі по справі №520/2711/17 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо, який вже перебуває на розгляді Київського районного суду м. Одеси з 28.03.2017 року.

Керуючись ст. 3,6,7,238,239,242,308,309,310,п.3 ч.1 ст.315, 317,321,322 КАС України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково, постанову Київського районного суду м.Одеси від 05.09.2017 р. скасувати.

Провадження по справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Київської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування, за участю третьої особи ОСОБА_6 про визнання протиправним та скасування рішення-закрити.

Розяснити особі, яка подала позовну заяву, що вказану справу віднесено до юрисдикції Київського районного суду м.Одеси в порядку цивільного судочинства, а повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про закриття провадження, не допускається.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття ,та може бути, у разі відповідності вимогам ст.328 КАС України, оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення .

Повне судове рішення складене та підписане 22.12.2017 року

Головуючий

суддя-доповідач ОСОБА_1

Суддя Осіпов Ю.В.

Суддя Скрипченко В.О.