Справа № 383/345/17 (2-а/383/20/17)
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

"14" грудня 2017 р.справа №383/345/17

Суддя Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Панченко О.М., перевіривши на відповідність вимогам КАС України апеляційну скаргу Міністерства оборони України

на постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 18 липня 2017 р. у справі №383/345/17

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України

про визнання незаконним та скасування рішення, визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії , -

встановив:

Постановою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 18 липня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2017 року апеляційну скаргу відповідача залишено без руху і надано час упродовж тридцяти днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме вказати інші підстави для поновлення строку апеляційного оскарження.

До суду апеляційної інстанції повернулося поштове повідомлення про отримання відповідачем копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху 27 листопада 2017 року.

13.12.2017 року до апеляційного суду надійшло клопотання відповідача про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції. В обґрунтування клопотання відповідач посилається на те, що в постанові Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 18 липня 2017 р. не вказана сума судового збору, тому Міністерством оборони України за подання апеляційної скарги №1090 від 04.08.2017 року було сплачено судовий збір у сумі 704 грн. 10 серпня 2017 року (платіжне доручення №248/1002 від 09 серпня 2017 року) та направлений до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду з клопотанням №1200 від 11.09.2017 року про відстрочення іншої частини судового збору в сумі 1408 грн. Інша частина судового збору була сплачена 13 вересня 2017 року (платіжне доручення №248/1153 від 13 вересня 2017 року). Платіжне доручення №248/1153 від 13 вересня 2017 року надійшло після спливу строку на усунення недоліків з Міністерства оборони України (м.Київ) до Південно-Східного територіального юридичного відділу Міністерства оборони України (м. Дніпро).

06 жовтня 2017 року Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом по вказаній справі на адресу Міністерства оборони України направлена ухвала про повернення апеляційної скарги №1090 від 4 серпня 2017 року. Разом з тим, на адресу Міністерства оборони України направлене платіжне доручення від 09.08.2017 року №248/1002. Ці документи отримані Міністерством оборони України 18 жовтня 2017 року, а Південно-Східним територіальним відділом м. Дніпро лише 02 листопада 2017 року. На наступний день після отримання представником Міністерства оборони України ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2017 року та платіжного доручення від 09.08.2017 року №248/1002, тобто 3 листопада 2017 року, була повторно направлена апеляційна скарга від 03 листопада 2017 року №1408 з платіжними дорученнями від 09 серпня 2017 року №248/1002 та від 13 вересня 2017 року №248/1153.

Як вбачається з матеріалів справи, вступну та резолютивну частини оскарженої постанови оголошено у відкритому судовому засіданні 18.07.2017 року без участі представника відповідача. Копію постанови суду від 18.07.2017 року отримано відповідачем 01.08.2017 року.

Апеляційну скаргу надіслано до суду першої інстанції 04.11.2017 року, тобто після спливу строку, встановленого ч.2 ст.186 КАС України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Так, в рішенні по справі "Устименко проти України" (Заява № 32053/13) Європейський суд з прав людини, зокрема, вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі "Пономарьов проти України" (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

Слід зазначити й про те, що одним із принципів адміністративного судочинства є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.

Обов'язок сплати судового збору слугує гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду. При цьому, судовий збір виконує не тільки фіскальну, а й дисциплінуючу функцію. Він є одним із способів стимулювання належного виконання учасниками відповідних правовідносин (у тому числі органами державної влади) своїх прав та обов'язків, передбачених законами України.

На думку суду, держава, приймаючи певні правові норми щодо сплати судового збору, взяла на себе відповідні зобов'язання щодо його сплати при зверненні до суду суб'єктів владних повноважень.

Таким чином, неналежна організація фінансування суб'єкта владних повноважень чи сплати судового збору, необхідного для виконання вимог процесуального закону - КАС України, не може бути поважною причиною пропуску ним строку апеляційного оскарження. Поновлення строку апеляційного оскарження в цьому випадку є порушенням принципу остаточності судового рішення.

Отже, поважних причин пропуску строку апеляційного оскарження відповідач не навів.

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 189 КАС України якщо заяву не буде подано в зазначений строк або підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Приймаючи до уваги, що відповідач у наданий строк не навів поважних підстав для поновлення строку апеляційного оскарження, слід відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі № 383/345/17 за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 18 липня 2017 року.

Керуючись ст.189 КАС України, суддя, -

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі № 383/345/17 за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 18 липня 2017 року.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку, визначеному ст.212 КАС України.

Суддя О.М. Панченко