Справа № 2а-291/10
Суддя: Бурденюк С. І.
Дата ухвалення: 2010-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Барський районний суд Вінницької області
Справа № 2 «а»-291/10
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 грудня 2010 року м. Б а р

Барський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Бурденюка С.І.

при секретарі Бажановій Ж.І.

розглянувши справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Барському районі про визнання відмови Відповідача щодо перерахування та виплати державної (основної ) пенсії та додаткової пенсії у відповідності до норм статей 54,50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» проти законною, зобовязання відшкодувати неотриману основну та додаткову державні пенсії та провести перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 є інвалідом другої групи внаслідок захворювання, повязаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та отримує державну і додаткову пенсії, передбачені ст.ст. 50, 54 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 14.01.2003 року.

Позивач ОСОБА_1, посилаючись на те, що розміри згаданих пенсій не відповідають розмірам встановленим законодавством, а його звернення до відповідача про приведення їх розмірів у відповідність до Закону залишено без задоволення, звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати дії управління Пенсійного фонду України у Барському районі щодо нарахування та виплати пенсій неправомірними, зобовязавши відповідача провести перерахунок призначених пенсій та виплатити на його користь недоплачені суми, а також зобовязати управління Пенсійного фонду України у Барському районі проводити такі виплати до внесення у згадані статті змін, доповнень, щодо розміру нарахування пенсій, або визнання їх нечинними.

Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю, просив розглянути справу у його відсутності, про що вказав у наданій до суду письмовій заяві.

Представник відповідача, посилаючись на безпідставність позовних вимог ОСОБА_1, а також на пропущення останнім встановленого законом строку звернення до суду просить в позові відмовити.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити частково із слідуючих підстав.

Статтею 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991р. №796-ХІІ передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч.4 ст.54 цього закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), якою визначено підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у звязку із втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів ІІ групи, щодо яких встановлено звязок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими восьми мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі статтями 50, 53 зазначеного Закону особам, віднесеним до категорії 1 призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, зокрема інвалідам І групи у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, виплата якої здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Таким чином, вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсій виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі ст.28 ЗУ "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 9.07.2003 р. №1058-ІV встановлюється у розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність.

Управління Пенсійного фонду вважає, що застосування до спірних правовідносин статті 28 ЗУ "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" суперечить вимогам її частини третьої, згідно з якою мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 тієї самої статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно із цим Законом. При цьому ст.67 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зазначає, що конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати. А тому розрахунок пенсій позивачу провело, виходячи з розмірів, встановлених відповідними постановами Кабінету Міністрів України, зокрема постановою №1293 від 27.12.2005р. "Про збільшення розмірів пенсій деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", постановою №654 від 16.07.2008 р. "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян".

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Пунктом 1 частини 1 статті 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод.

За частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Крім того, ст.22 Конституції України зазначає, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частина четверта статті 9 КАС України зазначає, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Тому, на думку суду, при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених ст.ст. 50, 54 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, виходячи з якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком. При цьому положення ч.3 ст.28 ЗУ "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" не є перешкодою для застосування зазначеної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для розрахунку інших повязаних із нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсій за віком, крім передбаченого ч.1 цієї статті. Також даний висновок не суперечить вимогам ст.67 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", на яку посилається відповідач, оскільки дана стаття надає Кабінету Міністрів України право лише підвищувати розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій, а не встановлювати їх, тим більше в сторону істотного звуження обсягу встановлених законом прав.

Ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює шестимісячний строк для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи. Тому суд вважає, що, оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду в листопаді 2010 року, позовні вимоги з врахуванням зазначеного шестимісячний строку підлягають задоволенню лише з травня 2010 року.

Щодо вимог позивача зобовязати управління Пенсійного фонду України у Барському районі проводити підвищені виплати у майбутньому, тобто до внесення у зазначені статті змін, доповнень, щодо розміру нарахування пенсій, або визнання їх нечинними, суд вважає, що в цій частині позов не може бути задоволено, оскільки відповідно до ст.6 КАС України особа має право звернутись за захистом уже порушених її прав, а спори на майбутнє суд вирішувати не вправі.

На підставі викладеного суд, керуючись ст.ст. 8, 19, 22, 92, 95, 152 Конституції України, ЗУ "Про Державний бюджет України на 2010 рік", ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ЗУ "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", ст.ст. 6, 17, 18, 50, 71, 99-102, 159, 161, 162, 163 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України у Барському районі Вінницької області щодо відмови ОСОБА_2 у проведенні перерахунку та виплати пенсії за період з 05.05.2010 р. по 06.12.2010 р. у розмірі, передбаченому ст.ст. 50, 54 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", неправомірними.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у Барському районі Вінницької області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 згідно ст.54 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка повинна становити вісім мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, згідно ч.1 ст.50 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка повинна становити 75 % мінімальної пенсії за віком, з встановленого ч.1 ст.28 ЗУ "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" розміру мінімальної пенсії за віком за період з 05.05.2010 р. по 06.12.2010 р., з урахуванням раніше проведених виплат.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом десяти днів.