Справа № 200/10079/15-а
Суддя: Женеску Е. В.
Дата ухвалення: 2017-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 6-а/200/4/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Санжаровської Я.В.

розглянувши в порядку письмового провадження розглянувши заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та рішення Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про відмову у призначенні пільгової пенсії за віком, в порядку ст. 267 КАС України, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2015 року позовну заяву ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська про визнання права на пільгову пенсію за віком та зобовязання вчинити певні дії, було задоволено частково. Зобовязано Управління пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська розглянути питання про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (Список №2) ОСОБА_1 на підставі наявних у пенсійній справі документах, з урахуванням Довідок Ліквідатора ДСУ «Стальконструкція» №101 ВАТ «Дніпростальконструкція» від 25.12.2012 №307 та від 24.09.2013 №173. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постанова суду набрала законної сили.

27 вересня 2016 року головним державним виконавцем Дрижирук О.О. відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження ВП № 52371989 з примусового виконання виконавчого листа № 200/10079/15-а, виданого 21.09.2016 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2016 року замінено боржника у виконавчому провадженні на Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську.

24 лютого 2017 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та рішення Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про відмову у призначенні пільгової пенсії за віком, в порядку ст. 267 КАС України.

Заявник посилається на те, що боржник відмовився по суті виконати рішення суду та надав йому лист-відповідь від 24.01.2017 року, яким заявнику відмовлено в призначенні пенсії за віком за списком № 2, при тому, що рішенням суду від 07.12.2015 року встановлено, що відповідачем неправомірно відмовлено у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах в звязку з не підтвердженням пільгового стажу.

За таких обставин, заявник просить визнати протиправним та скасувати рішення Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, оформлене листом від 24.01.2017 року № 2129/15/22. Зобовязати Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 12.01.2013 року.

Відповідно до вимог ч.9 ст. 267 КАС України, розгляд даної заяви здійснюється за правилами письмового провадження.

Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 9 ст.267 КАС України Особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду. Таку заяву може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідною постановою суду. У разі відповідності заяви вказаним вище вимогам вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

Відповідно до ч.10 ст. 267 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, а так само якщо заяву подано із порушенням правил, що передбачені частинами першою і другою цієї статті, суд залишає заяву без задоволення. У разі наявності підстав для задоволення заяви суд ухвалює одну із постанов, що передбачені частиною другою статті 162 цього Кодексу. Така постанова може бути оскаржена лише в апеляційному порядку.

Судом встановлено, що постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2015 року позовну заяву ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська про визнання права на пільгову пенсію за віком та зобовязання вчинити певні дії, було задоволено частково. Зобовязано Управління пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська розглянути питання про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (Список №2) ОСОБА_1 на підставі наявних у пенсійній справі документах, з урахуванням Довідок Ліквідатора ДСУ «Стальконструкція» №101 ВАТ «Дніпростальконструкція» від 25.12.2012 №307 та від 24.09.2013 №173. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що у довідці № 173 за підписом ліквідатора ДП «ДСУ-101» ОСОБА_2 зазначено про те, що позивач з 01.10.1978 по 10.10.1990 працював повний робочий день в ДСУ № 101 ВАТ «Дніпростальконструкція» монтажником по монтажу стальних і залізобетонних конструкцій і виконував монтажні роботи на будівництві нових споруд і будівель. В трудовій книжці ОСОБА_1, довідках, наданих відповідачу містяться відомості, які підтверджують його роботу на посадах, які дають право на пенсію на пільгових умовах за Списком №2, тому суд прийшов до висновку, що відповідачем неправомірно відмовлено у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 у звязку з не підтвердженням пільгового стажу.

Разом з тим, листом від 24.01.2017 року Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську повідомило ОСОБА_1, що управлінням повторно розглянуто питання про призначення йому пенсії за віком по списку № 2 на виконання постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2015 року. Відповідач зазначив, що в трудовій книжці ОСОБА_1 відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме не зазначено те, що він працював на посадах, передбачених списками, повний робочий день. Довідка № 173 від 24.09.2013 року не може розглядатися, так як не відповідає вимогам п.20 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Приписами ст. 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Принцип обов'язковості виконання судових рішень передбачає Закон України «Про судоустрій і статус суддів», згідно із ч. 2 ст. 13 якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Конституційний суд України в рішенні, ухваленому у справі № 1-7/2013 від 26.06.2013р. зазначив, що Європейський суд з прав людини, зокрема, при розгляді справи «Шмалько проти України» в ухваленому 20.07.2004 рішенні вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Згідно ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 9, 10 ст. 267 КАС України особа-позивач, на користь якого ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

За приписами ч.ч. 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську протиправно не виконує протягом тривалого періоду судове рішення, яке набрало законної сили і є обов'язковим до виконання в повному обсязі, при цьому, відмовляючи у задоволенні вимог заявника, бере під сумнів факти та обставини, які вже визнані правомірними зазначеним судовим рішенням. Своїми діями відповідач порушує права та законні інтереси ОСОБА_1, а також вимоги ст.124 Конституції України.

Європейський суд з прав людини, до якого громадяни України мають право звертатися за захистом своїх порушених прав після ратифікації 17.07.1997 Верховною Радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, неодноразово нагадував у своїх рішеннях, що відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Вищеозначена норма детально описує процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме право на справедливий, публічний і швидкий розгляд, і, водночас, передбачає обов'язкове виконання судових рішень.

Отже, для забезпечення цілей ст. 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду». Зокрема, про це прямо зазначається у рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» (Case of Нornsby V. Сгеесе), рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 р. у справі «Шмалько проти України».

Стабільність судової практики безпосередньо пов'язана з поняттям стабільності судового рішення. Судове рішення, по суті, є документом органу влади й містить у собі державно-владне, індивідуально-конкретне розпорядження щодо застосування норм права за встановленими у судовому засіданні фактами і правовідносинами.

Європейською практикою стабільність судового рішення сприймається як один зі складників принципу правової певності (визначеності). Саме в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Брумареску проти Румунії» зазначено, що принцип правової визначеності вимагає, щоб судове рішення, в якому певне питання одержало остаточне вирішення, не ставилося під сумнів.

Крім того, принцип правової визначеності передбачає стабільність правового регулювання, зокрема, учасники правовідносин повинні мати можливість у розумних межах передбачити наслідки своєї поведінки та бути впевненими у незмінності свого статусу, кола прав та обов'язків. До того ж у своїй практиці Суд неодноразово підкреслював потребу в забезпеченні державою умов для реалізації остаточного судового рішення. Право на виконання судового рішення розглядається як складова права на судовий захист.

Відповідно до ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права та застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» рішення Європейського суду з прав людини застосовуються судами України при розгляді справ, наряду з Конвенцією (Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод), як джерело права.

Враховуючи зазначену практику Європейського суду з прав людини, вважаю, що невиконання остаточного рішення суду, що набрало законної сили, порушує гарантії, надані особі статтею 6 Конвенції.

Згідно з ч. 10 ст. 267 КАС України у разі наявності підстав для задоволення заяви суд ухвалює постанову, що передбачена частиною другою статті 162 цього Кодексу.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись ст. 267 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та рішення Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про відмову у призначенні пільгової пенсії за віком - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, оформлене листом від 24.01.2017 року № 2129/15/22.

Зобовязати Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 12.01.2013 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий-суддя: Е.В. Женеску