Справа № 803/3759/15
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/504/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Копанишин Х.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальний сервіс ОСОБА_1» на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальний сервіс ОСОБА_1» до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ «Універсальний сервіс ОСОБА_1» звернулось до суду з позовом до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області, яким просило скасувати постанову відповідача від 23.10.2015 року № 13/2257 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Постанова мотивована тим, що оскільки ТзОВ «Універсальний сервіс ОСОБА_1» всупереч положенням ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» здійснював реконструкцію адміністративного приміщення без реєстрації в органах Державного архітектурно-будівельного контролю декларації про виконання будівельних робіт, тому його було правомірно притягнуто до відповідальності, яка передбачена в пункті 4 частини другої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та постановою від 23.10.2015 року № 13/2257 накладено штраф у розмірі 49608,00 грн. (36 мінімальних зарплат) та враховуючи те, що позивачем не наведено переконливих обґрунтувань на підтвердження неправомірності оскаржуваної постанови, не спростовано порушень, виявлених під час перевірки, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив позивач, вважає, що суд порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, неповно встановив обставини, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить постанову скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що перевірений обєкт віднесено до 5 категорії складності (ДСТУ-Н Б В.1.2-16:2013 «Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності обєктів будівництва»), яка визначається відповідно до будівельних норм та державних стандартів на підставі класу наслідків (відповідальності) такого обєкта будівництва (пункт 2), віднесення обєкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності здійснюється проектною організацією і замовником будівництва (пункт 3). Дана норма врегульована ст. 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». В залежності від категорії обєкту передбачена відповідальність за виконання робіт без отримання дозволу на їх виконання, розмір якої встановлено Законом України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності». Позивач зазначає, що документи на підтвердження того, що даний обєкт відноситься до 5 категорії складності відсутні, тому накладення стягнення, передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності», є безпідставним. Також перевіркою безпідставно зроблено висновок про реконструкцію адміністративного приміщення з аптекою, оскільки перевірений обєкт є малою архітектурною формою, так як є одноповерховим, виготовлений з полегшених конструкцій, без улаштування фундаменту. В даному випадку правовідносини та відповідальність регулюються Законом України «Про благоустрій населених пунктів». Крім того, позивач зазначає, що штрафи у сфері містобудівної діяльності має право накладати керівник та його заступники, а оскаржувана постанова прийнята головним інспектором будівельного нагляду, тобто з перевищенням своїх повноважень.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановив суд, ТзОВ «Універсальний сервіс ОСОБА_1» здійснило реконструкцію адміністративного приміщення з аптекою, розташованого на території ринку по вул. Ковельській, № 46 у м. Володимир-Волинський Волинської області.

На підставі звернення виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області від 16.09.2015 року № 1-49/886 та наказу керівника Управління від 08.10.2015 року № 976 та направлення на здійснення позапланової перевірки від 08.10.2015 року № 459 інспектор Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області ОСОБА_2 провів позапланову перевірку позивача щодо законності будівництва на території ринку «УСВ», за результатами якої 16.10.2015 року були складені акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. У зазначеному акті вказано про встановлення факту порушення ТзОВ «Універсальний сервіс ОСОБА_1» вимоги ст. ст. 31, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме здійснено добудову входу в підвальне приміщення, який виходить на вулицю Ковельську, без розробленої проектної документації та зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт.

За результатами розгляду зазначених матеріалів інспектор Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області ОСОБА_2 виніс постанову від 23.10.2015 року № 13/2257, якою на ТзОВ «Універсальний сервіс ОСОБА_1» накладено штраф за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у розмірі 49608,00 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність оскарженої постанови відповідача з таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I-III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт. Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації. Виконувати будівельні роботи, підключати об'єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється.

Відповідно до п. 1 «Порядку виконання будівельних робіт», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» до будівельних відносяться роботи з нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення діючих підприємств, реставрації, капітального ремонту.

Пунктами 8-16 цього Порядку визначений детальний порядок реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, який здійснюється Управліннями державної архітектурно-будівельної інспекції.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, відповідно до наведених норм виконанню робіт з нового будівництва, реконструкції,технічного переоснащення діючих підприємств, реставрації, капітального ремонту на обєктах, які відносяться до І-ІІІ категорії складності, передує реєстрація в органах Державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання цих робіт.

Відповідно до абз. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності» за проведення будівельних робіт без реєстрації декларації на об'єктах I категорії складності накладається штраф у розмірі вісімнадцяти мінімальних заробітних плат; на об'єктах II категорії складності у розмірі тридцяти шести мінімальних заробітних плат; на об'єктах III категорії складності у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат.

Відповідач, з доводами якого обґрунтовано погодився суд першої інстанції, стверджує, що ТзОВ «Універсальний сервіс ОСОБА_1» без реєстрації в органах Державного архітектурно-будівельного контролю відповідної декларації здійснював реконструкцію адміністративного приміщення з аптекою, а саме: добудову входу в підвальне приміщення, що підтверджується письмовими матеріалами справи,зокрема, відповідними фотоматеріалами, а також не заперечується позивачем. Також з матеріалів фотофіксації, які здійснені під час перевірки, вбачається, що будівельні роботи з реконструкції адміністративного приміщення з аптекою є завершеними.

Водночас позивач вважає, що зазначений обєкт відноситься до малої архітектурної форми, так як є одноповерховим, виготовлений з полегшених конструкцій, без улаштування фундаменту.

Щодо таких доводів позивача колегія суддів зазнає наступне.

Відповідно до норм ст. 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» усі об'єкти будівництва поділяються на I, II, III, IV і V категорії складності. Категорія складності об'єкта будівництва визначається відповідно до будівельних норм та державних стандартів на підставі класу наслідків (відповідальності) такого об'єкта будівництва.

Згідно з п. 2 «Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 466, будівельні роботи це роботи з нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення діючих підприємств, реставрації, капітального ремонту.

Пунктом 3.10 ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації для будівництва» визначено, що реконструкція це перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку обєкта будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників, забезпечується удосконалення виробництва підвищенням його техніко-економічного рівня та якості продукції, поліпшення умов експлуатації. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження несучих і огороджувальних конструкцій.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності це одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Проаналізувавши зміст наведених норм, встановлені обставини справи та надані сторонами докази, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що перевірений обєкт не є малою архітектурною формою, має фундамент, змінено геометричні розміри, здійснено поліпшення умов експлуатації, адміністративне приміщення з аптекою складається з приміщення адміністрації ринку та добудованого входу в підвальне приміщення, реконструкція проведена без зареєстрованої декларації про початок виконання зазначених робіт та без розробленої проектної документації. Таким чином, відповідач обґрунтовано та правомірно відніс вказаний обєкт до 2 категорії складності і, відповідно, за його спорудження без розробленої проектної документації та зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт на позивача накладено штраф у сумі 49608 грн. за вказане правопорушення.

При цьому, суд першої інстанції правильно зазначив, що можливі процесуальні порушення (технічна помилка з віднесення обєкта до 5 категорії складності) з боку перевіряючого не спростовують факт виявленого порушення у сфері містобудівної діяльності, яке полягає у виконанні будівельних робіт (реконструкції) без реєстрації відповідної декларації в органах Державного архітектурно-будівельного контролю.

Щодо доводів позивача про те, що накладати штраф від імені інспекції мають право керівники Державної архітектурно-будівельної інспекції територіальних органів та їхні заступники, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» накладати штраф в межах та відповідно до вимог, визначених даним Законом, мають право від імені органів державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду головні інспектори будівельного нагляду в областях.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) субєктів містобудування юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами. Вчинення субєктами містобудування правопорушень у сфері містобудівної діяльності тягне за собою відповідальність, передбачену цим та іншими законами України.

Абзацом 4 ч. 2 ст. 2 цього Закону передбачено, що субєкти містобудування несуть відповідальність за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт, а також наведення недостовірних даних у зазначеній декларації у вигляді штрафу в розмірі 36 мінімальних заробітних плат.

Згідно з ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» Державний архітектурно-будівельний контроль це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: 1) безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до обєктів, що підлягають обовязковому обстеженню; 2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону.

Проаналізувавши зміст наведених норм, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що головний інспектор будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області ОСОБА_2 виніс оскаржену постанову в межах своїх повноважень.

Враховуючи наведені вище обставини та норми законодавства, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що оскаржена постанова відповідача від 23.10.2015 року № 13/2257 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності винесена на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт», тобто прийнята відповідно до вимог чинного законодавства.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальний сервіс ОСОБА_1» залишити без задоволення.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2015 року у справі № 803/3759/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальний сервіс ОСОБА_1» до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області про скасування постанови залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5

Повний текст судового рішення виготовлено 18.12.2017 року