Справа № 826/14672/17
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2017-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 грудня 2017 року № 826/14672/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.

при секретарі судового засідання Хаюк К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Аудиторської палати України
провизнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Аудиторської палати України, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Аудиторської палати України від 26.15.2015 №317/8.2 «Про застосування стягнення».

Позивачем заявлено клопотання про відновлення пропущеного строку.

Суд визнав поважними причини пропущення строку зважаючи на поважний вік позивача - 84 роки, численні здобутки перед державою та Аудиторською палатою України та стан здоров'я позивача.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що аудиторський висновок від 23 травня 2014 року №23/05 складений на підставі наданих замовником (Київською морською школою ТСОУ) документів, які відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» від 16 липня 1999 року (із змінами та доповненнями), Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88 та Міжнародним Стандартам Бухгалтерського Обліку.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача заперечив проти позову в повному обсязі.

Суд, з'ясувавши обставини справи та дослідивши докази приходить до наступного висновку.

Як було встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, Аудиторська Палата України рішенням «Про застосування стягнення» від 26 листопада 2015 року №317/8.2, за результатами розгляду скарги від 17 липня 2015 року №36/15 Президента «НВП «Бровари» Нечитайло О.В., щодо недотримання директором Приватної аудиторської фірми «Аудит України» (м. Київ, ) аудитором ОСОБА_1 норм Закону України «Про аудиторську діяльність» від 22 квітня 1993 року №3125-ХІІ (зі змінами й доповненнями), рішень Аудиторської палати України та стандартів аудиту, Аудиторською палатою України застосовано до директора Приватної аудиторської фірми «Аудит України» аудитора ОСОБА_1 (сертифікат аудитора №000192, виданий рішенням АПУ від 27 січня 1994 року №11, чинний до 27 січня 2018 року) стягнення у вигляді зупинення чинності сертифіката строком на один місяць.

Скарга від 17 липня 2015 року №36/15 президента «НПВ «Бровари» Нечитайло О.В. мотивована тим що постановою Київського апеляційного господарського суду від 10 червня 2015 року, у справі №911/2749/14 було скасовано рішення Господарського суду Київської області від 25 липня 2014 року, яким було розірвано договір оренди нежилих приміщень від 01 січня 2013 року №45, укладений між Київською морською школою Товариства сприяння обороні України та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Бровари». Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «Бровари» на користь Київської міської морської школи 2886,24 грн. боргу та 3045,00 грн. судового збору та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

У скарзі від 17 червня 2015 року №36/15 президента «НПВ «Бровари» Нечитайло О.В. було зазначено, що аудиторський висновок від 23 травня 2014 року №23/05 є умисним, з корисливих мотивів виготовленням завідомо неправдивого аудиторського висновку для подання суду, як доказу порушень зі сторони Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «Бровари» умов договору, а також те, що аудиторська фірма «Аудит України» надала фальшований документ.

За результатами розгляду скарги від 17 червня 2015 року №36/15 Аудиторська палата України рішенням від 26 листопада 2015 року №317/8.2 застосувала до ОСОБА_1 стягнення.

Однак, постановою Вищого господарського суду України від 07 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції від 25 липня 2014 року та постанову апеляційної інстанції від 10 червня 2015 року скасовано, а справу №911/2749/14 направлено на новий розгляд до Господарського суду Київської області.

За результатами нового розгляду рішенням Господарського суду Київської області від 30 листопада 2015 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 14 березня 2016 року первісний позов задоволено повністю. Розірвано договір оренди нежилих приміщень від 01 жовтня 2013 року №45, укладений між Київською морською школою Товариства сприяння обороні України та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Бровари». Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Бровари» на користь Київської морської школи Товариства сприяння обороні України 2886,24 грн. відшкодування вартості комунальних послуг, 3045,00 грн. судового збору за подання позову та 1766, 10 грн. судового збору за подання касаційної скарги.

Таким чином, під час нового розгляду вищевказаної господарської справи суд фактично дійшов тієї ж правової позиції, яка викладено в Аудиторському висновку від 23 травня 2014 року №23/05, таким чином даний висновок є обґрунтованим та таким, що повністю відповідає чинному законодавству.

Правові засади здійснення аудиторської діяльності в Україні визначає Закон України «Про аудиторську діяльність».

Для забезпечення регулювання і вдосконалення аудиторської діяльності в Україні як системи незалежного фінансового контролю, згідно із Законом України «Про аудиторську діяльність» створено незалежний орган - Аудиторську палату України.

Повноваження АПУ визначаються Господарським кодексом України, Законом України «Про аудиторську діяльність», Статутом, прийнятим на засіданні АПУ 28.10.1993 (з подальшими змінами) та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.12.1993 Свідоцтво №1, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пунктів 5 та 7 частини 3 статті 12, статті 22 Закону України «Про аудиторську діяльність», пунктів 2.3.2, 2.3.4, 2.3.5, 2.3.6 Статуту, АПУ здійснює контроль за дотриманням аудиторськими фірмами та аудиторами вимог цього Закону, стандартів аудиту, норм професійної етики аудиторів; визначає порядок та застосовує до аудиторів (аудиторських фірм) стягнення за неналежне виконання професійних обов'язків у вигляді попередження, зупинення чинності сертифіката на строк до одного року або анулювання сертифіката, виключення з Реєстру аудиторських фірм та аудиторів.

Відповідно до пункту 3.2 Порядку за неналежне виконання професійних обов'язків до аудиторів (аудиторських фірм) АПУ можуть бути застосовані стягнення у вигляді попередження, зупинення терміну чинності сертифіката на строк до одного року, анулювання сертифіката або виключення з Реєстру аудиторських фірм та аудиторів.

У відповідності з пунктом 3.3 Порядку при застосуванні до аудитора (аудиторської фірми) стягнення враховується суттєвість порушення професійних обов'язків, їхні наслідки, ступінь вини аудитора (аудиторської фірми) та інші обставини, що впливають на обрання міри відповідальності. Суттєвість порушення визначає Дисциплінарна комісія АПУ при розгляду матеріалів дисциплінарного провадження.

Зокрема, за порушення не суттєвого характеру до аудитора (аудиторської фірми) АПУ застосовуються стягнення у вигляді: попередження або зупинення терміну чинності сертифіката аудитора на строк до 6 місяців (п. 3.4. Порядку).

Судом встановлено, що Аудиторська палата України при прийнятті оскаржуваного позивачем рішення не врахувала всі обставини справи і винесла протиправне рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною п'ятою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Оскільки відповідачем не спростовано жодної обставини, яка наведена позивачем, які були встановлені в господарській справі №911/2749/14, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а відтак задовольняє їх у повному обсязі.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 77, 78, 241-243, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Аудиторської палати України від 26.15.2015 №317/8.2 «Про застосування стягнення».

3. Присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Аудиторської палати України судові витрати у розмірі 1684,00 грн. (одна тисячм шістсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішенням суду може бути оскаржено за правилами встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко