Справа № 819/2025/17
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2017-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

819/2025/17

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/2025/17

21 грудня 2017 р.

м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мандзія О.П., розглянувши у порядку письмового провадження в місті Тернополі за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Бучацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області до приватного агропромислового підприємства "Вільховець" про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Бучацьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (надалі – позивач) звернулось до суду з позовною заявою до приватного агропромислового підприємства "Вільховець" (надалі – відповідач, ПАП "Вільховець") про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах у розмірі 9845,74 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач зобов'язаний проводити відшкодування Пенсійному фонду України сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до п. "б" - "з" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та п.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Позивачем було визначено розмір щомісячного відшкодування у відповідних розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах пенсіонерам, які перебували в трудових відносинах з відповідачем та вийшли на пенсію на підставі п. "б" - "з" (по Списку № 2) ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за період з 01.10.2017 року по 30.11.2017 року, які своєчасно направлені відповідачу.

В результаті недотримання порядку відшкодування витрат Пенсійному фонду України на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, заборгованість ПАП "Вільховець" по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій складає 9845,74 грн. Вказану заборгованість відповідач добровільно не сплатив, що і стало причиною звернення із даним адміністративним позовом до суду.

У судове засідання представник позивача не з’явився, надав заяву, у якій просить розглядати справу без участі представника управління. Позовні вимоги підтримує, просить задовольнити в повному обсязі (а.с.11).

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду відповідно до ст.33, 35 Кодексу адміністративного судочинства від 06.07.2005 року №2747-IV (КАС №2747-IV), чинного на час вчинення судових викликів.

Відповідно до ч.3 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України від 03.10.2017 року №2147-VIII (КАС) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Враховуючи положення ч.3 ст.194 та ч.9 ст.205 КАС, суд вважає за можливе провести розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи та з’ясувавши всі обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних міркувань.

Судом встановлено, що ПАП "Вільховець" є платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" зобов'язаний відшкодовувати витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Позивачем проведено та направлено відповідачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсії, призначеної відповідно до п. "б" - "з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", за період з 01.10.2017 року по 30.11.2017 року (а.с.8-9).

Загальна сума витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п. "б" - "з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", за період з 01.10.2017 року по 30.11.2017 року становить 9845,74 грн.

Вказані розрахунки, направлені Бучацьким об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області, відповідачем не оскаржувались.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Пунктами "б" - "з" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено перелік професій та посад, а також необхідний стаж роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи.

Відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" питання про відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених, зокрема, відповідно до п. "б" - "з" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", було врегульовано Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", відповідно до положень якого відповідач входить до переліку платників збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" об'єктом оподаткування є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Процедура відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій визначена Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду № 21-1 від 19.12.2003 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за № 64/8663 (далі – Інструкція).

Пунктом 6.1 Інструкції передбачено, що відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, у розмірі 100 відсотків.

Згідно з п. 6.4, 6.7 даної Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій. Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Заборгованість за відповідачем по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з 01.10.2017 року по 30.11.2017 року в розмірі 9845,74 грн. підтверджується: розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п. "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (а.с.8-9), надісланих відповідачеві, та карткою особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій (а.с.15-16).

При таких обставинах, суд приходить до висновку про наявність за відповідачем заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій за період з 01.10.2017 року по 30.11.2017 року в розмірі 9845,74 грн., призначених на пільгових умовах, а тому сума заборгованості підлягає до стягнення.

Доказів добровільного погашення вказаної заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій перед Пенсійним фондом України відповідачем не надано.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, базуються на вимогах чинного законодавства, не спростовані відповідачем, а отже, підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС, при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.139, 205, 241-246, 250, КАС, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 грудня 2017 року.

Головуючий суддя Мандзій О.П.

копія вірна

Суддя Мандзій О.П.