Справа № 750/10716/17
Суддя: Карапута Л. В.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/750/1428/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2017 року м.Чернігова

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

судді Карапута Л.В.,

секретаря Карацюба М.М.,

за участі позивача, представника відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Чернігівської міської ради про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

06 листопада 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними дії виконавчого комітету Чернігівської міської ради в частині відмови звільнити ОСОБА_2 як інваліда 3 групи від сплати адміністративного збору при оформленні та отриманні біометричного закордонного паспорту та зобовязати звільнити від сплати адміністративного збору у відповідності до пункту 23 ст. 13 Закону України «Про статус і соціальний захист ветеранів війни» від 22.10.1993 року.

В обґрунтування позову зазначив, що 31.08.2017 року подав заяву до міського голови ОСОБА_3 із вимогою про звільнення від сплати адміністративного збору при оформленні та отриманні біометричного закордонного паспорту. 14.09.2017 року на вказану заяву отримав відповідь від заступника міського голови керуючого справами виконкому, зі змісту якої вбачається, що рішення за результатами засідань приймається не щодо окремої особи, а щодо відповідної категорії, оскільки рішення про звільнення від сплати адміністративного збору за оформлення паспорту громадянина України для виїзду за кордон щодо інвалідів війни ІІІ групи не приймалось, тому вирішити вказане клопотання позитивно не має можливості.

У судовому засіданні позивач позов підтримав та наполягав на його задоволенні.

Представник відповідача виконавчого комітету Чернігівської міської ради подав до суду письмові заперечення проти позову та одночасно просив відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

31 серпня 2017 року позивач звернувся до міського голови м. Чернігова ОСОБА_3 з заявою про розгляд його заяви і вирішення питання щодо звільнення від сплати адміністративного збору за оформлення паспорту громадянина України для виїзду за кордон щодо інвалідів війни ІІІ групи згідно п. 23 ст. 13 Закону України «Про статус та соціальний захист ветеранів війни», оскільки є звільненим від сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства (а.с. 4).

14.09.2017 року за підписом заступника міського голови керуючого справами виконкому була надана відповідь ОСОБА_2 за № 322, зі змісту якої вбачається, що рішення за результатами засідань приймається не щодо окремої особи, а щодо відповідної категорії осіб, оскільки рішення про звільнення від сплати адміністративного збору за оформлення паспорту громадянина України для виїзду за кордон щодо інвалідів війни ІІІ групи не приймалось, тому вирішити вказане клопотання позитивно не має можливості (а.с. 5).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом позивач згідно посвідченні від 22.02.2016 року є інвалідом 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни (а.с. 3).

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно п. 23 ст. 13 Закону України «Про статус та соціальний захист ветеранів війни» інвалідам війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються такі пільги зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства.

Одночасно ст. 22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Рішенням Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року №7-рп/2009 зазначено, що аналіз повноважень ради в галузі планування та в бюджетно-фінансовій сфері, закріплених у частині першій статті 26 Закону, а саме: встановлення місцевих податків і зборів та розмірів їх ставок у межах, визначених законом (пункт 24), прийняття рішень щодо надання відповідно до чинного законодавства пільг по місцевих податках і зборах (пункт 28), встановлення для підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, розміру частки прибутку, яка підлягає зарахуванню до місцевого бюджету (пункт 29), затвердження відповідно до закону ставок земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, що є у власності відповідних територіальних громад (пункт 35), та повноважень, визначених частиною другою статті 18 Декрету Кабінету Міністрів України "Про місцеві податки і збори", згідно з якою органи місцевого самоврядування в межах своєї компетенції мають право запроваджувати пільгові податкові ставки, повністю відміняти окремі місцеві податки і збори або звільняти від їх сплати певні категорії платників та надавати відстрочки у сплаті місцевих податків та зборів, дає підстави стверджувати, що рада має право скасовувати місцеві податки та змінювати їх розміри, а відтак - скасовувати чи змінювати свої раніше прийняті рішення.

В Основному Законі України передбачено право направляти письмові звернення або особисто звертатися до органів місцевого самоврядування, які зобов'язані розглянути звернення (стаття 40). Законом України "Про звернення громадян" встановлено право органів місцевого самоврядування скасовувати або змінювати оскаржувані рішення (абзац п'ятий частини першої статті 19).

Конституційний Суд України зазначає, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата.

Відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус, спрямованих на лібералізацію Європейським Союзом візового режиму для України» від 14.07.2016 року органи місцевого самоврядування можуть звільняти окремі категорії осіб від оплати вартості адміністративної послуги за оформлення (у тому числі замість втрачених або викрадених), обмін документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус, яка зараховується до місцевих бюджетів, а також приймати рішення про компенсацію таким категоріям осіб вартості адміністративної послуги за оформлення ( у тому числі замість втрачених або викрадених), обмін документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус, вартості бланка документа, його персоналізації, яка зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Разом з тим, відповідачем у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян» була надана позивачу письмова відповідь на заяву, проте заява ОСОБА_2 не була розглянута з прийняттям відповідного рішення за результатами засідання.

Згідно ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких підстав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково шляхом визнання незаконними дії виконавчого комітету Чернігівської міської ради щодо не розгляду на засіданні виконавчого комітету заяви ОСОБА_2 від 31.08.2017 року щодо звільнення від сплати адміністративного збору та зобов'язати виконавчий комітет Чернігівської міської ради прийняти мотивоване рішення по заяві ОСОБА_2 від 31.08.2017 року щодо звільнення від сплати адміністративного збору.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 94, 158-163, 186 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати незаконним дії виконавчого комітету Чернігівської міської ради щодо не розгляду на засіданні виконавчого комітету заяви ОСОБА_2 від 31.08.2017 року щодо звільнення від сплати адміністративного збору.

Зобовязати виконавчий комітет Чернігівської міської ради прийняти мотивоване рішення по заві ОСОБА_2 від 31.08.2017 року щодо звільнення від сплати адміністративного збору.

Стягнути з виконавчого комітету Чернігівської міської ради на користь держави 640 грн. 00 коп. судового збору.

Постанову може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.В. Карапута