Справа № 815/1797/17
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2017-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1797/17
У Х В А Л А

22 грудня 2017 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України, Управління інформаційних технологій та програмування в південному регіоні Департаменту кіберполіції Національної поліції України, Департаменту кіберполіції Національної поліції України, за участю третьої особи, на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державної казначейської служби України, про визнання дій протиправними, поновлення на роботі і виплаті заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа № 815/1797/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі Позивач або ОСОБА_1) до Національної поліції України, Управління інформаційних технологій та програмування в південному регіоні Департаменту кіберполіції Національної поліції України, Департаменту кіберполіції Національної поліції України, за участю третьої особи, на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державної казначейської служби України, про визнання дій протиправними, поновлення на роботі і виплаті заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди.

Зазначена справа розглядається Одеським окружним адміністративним судом у складі колегії суддів: головуючого судді Балан Я.В., судді Катаєвої Е.В., судді Свиди Л.І.

Позивач звернувся із заявою вх. № 35618/17 від 21.12.2017 року про відвід головуючого судді Балан Я.В., судді Марина П.П., судді Катаєвої Е.В. від розгляду справи. У судовому засіданні, яке відбулось 21.12.2017 року позивач, з урахуванням зміни члена колегії з Марина П.П. на Свиду Л.І., просив розглянути заяву про відвід стосовно головуючого судді Балан Я.В. та судді Катаєвої Е.В.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 КАС України, визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 18 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

З наведених підстав 21.12.2017 року провадження по справі № 815/1797/17 було зупинено до вирішення питання про відвід, а справу було передано до відділу з надання судово-адмністративних послуг та аналітичної роботи Одеського окружного адміністративного суду з метою визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу № 815/1797/17, для вирішення питання про відвід.

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.11.2017 року, розгляд заяви про відвід призначено судді Радчуку А.А.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 КАС України, суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

На підставі викладеного заява ОСОБА_1 про відвід розглянута в порядку письмового провадження.

Як встановлено судом, в обґрунтування заяви про відвід ОСОБА_1 зазначив наступне.

У зв'язку із упередженістю суду щодо Позивача, а також небезсторонністю та небажанням вникати у деталі справи та ймовірно зацікавленістю у результатах розгляду справи Позивач просить відвести від розгляду справи колегію судді у складі головуючого судді Балан Я.В. та судді Катаєвої Е.В. Як зазначає Позивач, під час судового засідання 14.12.2017 року попри заяву про відвід колегії суддів та секретарю засідання, права Позивача все одно порушувались судом, що наводить його на думку, що суд відносяться до справи несправедливо та упереджено та абияк не захищає права, свободи та інтереси Позивача від порушень з боку суб'єктів владних повноважень навіть у межах засідання, що суперечить статті 2 КАС України. Таким чином, Позивач вважає, що нижче викладені обставини, які викликають сумнів у неупередженості, та інші порушення вимог статті 2 КАС України суддями, що входять до складу колегії, що розглядають поточну справу Позивача.

ОСОБА_1 зазначає, що під час засідання 14.12.2017 року за справою судді колегії: головуючий суддя Балан Я.В., суддя колегії Марин П.П., суддя колегії Катаєва Е.В. дозволили собі поведінку, що, на внутрішнє переконання Позивача, не має бути властива судді. У тому числі, на думку Позивача, судді знущались з ситуації Позивача щодо відсутності у нього представника, неодноразово наголошуючи, що Позивач вже заявляв відвід, але чомусь наполягаючи, щоб Позивач робив усно, а не письмово, попре його намір подати його у залі суду саме у письмовій формі, що вбачалося з письмової версії заяви про відвід у руках на момент оголошення Позивачем про нього під час попереднього розгляду клопотань сторони процесу, усупереч вимоги статті 30 КАС України, редакція якого діяла на момент засідання, де чітко вказано, що відвід повинен бути заявлений у письмовій формі.

У підтвердження вищенаведеного Позивач зауважує, що під час лише "заявлення" його заяви про відвід протягом більш ніж 10 хвилин судді висловили та запропонували все, що можливо, окрім того, що мало б бути висловлено та запропоновано Позивачу під час подання заяви про відвід за законом аж до моменту, коли суддя колегії Катаєва Е.В. зробила крок у цьому напрямку - законності дій, що проявилося у фактичному зауваженні щодо додержання законності колегією суддів під час перебігу засідання, про недостатність чого Позивач зауважував у попередньому відводі складу суду щодо цього судді - та запропонували Позивачу можливість надати суду саме письмову заяву про відвід, що взагалі то прямо й зумовлено частиною третьою статті 39 КАС України, що діяв на той момент, надавши можливість надати заяву про відвід з додержанням вимог КАС України, замість того щоб недолуго намагатися висловити написане, але вкрай неприємне для Позивача висловлення, тезисно, але усно.

Позивач зауважує, що постійні безпідставні висловлювання під час розгляду справи представника відповідача Національної Поліції України про те, що Позивач зловживає своїми правами, та, як наслідок, беззаперечна віра суду лише на слово представнику відповідача щодо цього та виклад фактично безпідставного звинувачення Позивача у цьому суддею колегії Катаєвою Е.В. під час засідання 14.12.2017 року, безпідставними натяками по перше про те, що Позивач бреше, що не було спростовано, коли Позивач прямо спитав вищезазначеного суддю про це, а по друге про те, що до Позивача можуть бути застосовані норми КАС України у новій редакції, що вступає в силу наступного дня, у чому вбачаються погрози, взагалі неприпустимість яких визначається окремим законом, застосування до Позивача норм законодавства, що ще не був дійсним на час проведення засідання 14.12.2017 року, що прямо суперечить ч.2 ст. 5 КАС України у редакції, що діяла на момент проведення засідання 14.12.2017 року, та ч.3 ст. 3 поточної редакції КАС України, суддею колегії Катаєвою Е.В. а, таким чином, саме судом, є неприпустимим, бо порушують ст. 3 та ст. 62 Конституції України з боку суду щодо Позивача.

Ознайомившись з заявою позивача про відвід, вивчивши матеріали справи в частині, що стосуються зазначеної заяви, суд вважає що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 КАС України, встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-3, 5 частини першої статті 36, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов'язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Позивач посилається на небезсторонність суддів, небажання вникати у деталі справи та ймовірну зацікавленість у результатах розгляду справи і в якості підстав відводу зазначає п. 2 та п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України.

Визначаючись щодо наявності підстав для відводу необхідно враховувати, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб'єктивного та об'єктивного критеріїв. За суб'єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24.02.1993, серія A, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

У кожній окремій справі потрібно визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10.06.1996, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 43, ЄСПЛ 2000-XII).

Посилання позивача на ймовірну зацікавленість у результатах розгляду справи по своїй суті є припущенням, а заяви, які містять припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, не є підставами для відводу суддів.

В свою чергу Позивачем, в обґрунтування зазначених в заяві про відвід доводів, не надано жодних доказів.

Викладені Позивачем обставини в обґрунтування відводу є суб'єктивними та не свідчать про те, що судді, які розглядають дану справу, прямо чи опосередковано заінтересовані в результаті розгляду справи або про те, що наявні обставини, які викликають сумніви в неупередженості та об'єктивності суддів.

Відповідно до положень ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

У зв'язку з викладеним суд дійшов висновку про необґрунтованість та бездоказовість заяви ОСОБА_1 про відвід по справі №815/1797/17 у зв'язку з чим зазначена заява задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 36, 39, 40, 90, 248 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі головуючого судді - Балан Я.В., судді Катаєвої Е.В. по справі №815/1797/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України, Управління інформаційних технологій та програмування в південному регіоні Департаменту кіберполіції Національної поліції України, Департаменту кіберполіції Національної поліції України, за участю третьої особи, на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державної казначейської служби України, про визнання дій протиправними, поновлення на роботі і виплаті заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.А. Радчук