Справа № 715/693/17
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 715/693/17

Головуючий у 1-й інстанції: Цуренко В.А.

Суддя-доповідач: Залімський І. Г.

12 грудня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Смілянця Е. С. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління патрульної поліції у м.Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 21 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №2 батальйону управління патрульної служби Департаменту патрульної поліції ГУНП в Чернівецькій області Мар'янчука Олега Степановича, третя особа - управління патрульної поліції у м.Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до Глибоцького районного суду Чернівецької області із позовом до інспектора роти №2 батальйону управління патрульної служби Департаменту патрульної поліції ГУНП в Чернівецькій області Мар'янчука Олега Степановича, третя особа - управління патрульної поліції у м.Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Постановою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 21 серпня 2017 року у позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, третя особа подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 21 серпня 2017 року скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

Сторони у справі повноважних представників у судове засідання не направили, хоча повідомлялись про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 28.03.2017 року інспектором роти № 2 батальйону управління патрульної служби Департаменту патрульної поліції ГУНП в Чернівецькій області Мар'янчуком Олегом Степановичем було винесено постанову серії АР № 402064 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 225 грн.

За змістом вказаної постанови ОСОБА_2 в м. Чернівці по вул. Г.Майдану, 7, в порушення ПДР України здійснила зупинку транспортного засобу на перехресті.

Позивач не погодилася із вказаною постановою та оскаржила її до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не були враховані дані доводи позивачки, які були вагомою причиною для зупинки автомобіля на перехресті, у зв'язку із тим, що вона не могла продовжувати рух через стан здоров'я. Тому відповідачем не було враховано те чи діяла позивачка в стані крайньої необхідності та чи не підлягала вона звільненню від адміністративної відповідальності внаслідок малозначності правопорушення.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Стаття 14 Закону України "Про дорожній рух" зобов'язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП закріплено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом пункт 8.4 «в» Правил дорожнього руху встановлено, що заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Як обґрунтовано зазначає суд першої інстанції, позивачка є особою пенсійного віку, а вимушену зупинку автомобіля здійснила через поганий стан її здоров'я, оскільки їй стало погано, вона відчула болі в серці і вважала, що не може продовжувати рух, вийшла з автомобіля та пішла в аптеку за ліками. Відповідач не спростував вказаних доводів позивача та підтвердив той факт, що позивачка вказувала на причину порушення ПДР - проблеми із здоров'ям. Крім того, дана обставина підтверджується скаргою позивачкою, поданою до третьої особи, того ж дня 28 березня 2017 року.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198 та статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління патрульної поліції у м.Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України залишити без задоволення, а постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 21 серпня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Смілянець Е. С. Сушко О.О.