Справа № 812/565/17
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2017-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року справа №812/565/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., секретаря судового засідання Чернявської К.Г., за участю представника відповідача ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2017 р. у справі № 812/565/17 (головуючий І інстанції Ірметова О.В.) за позовом Державного підприємства "Первомайськвугілля" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 05.01.2017 № НОМЕР_1,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 18.04.2017 року звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати рішення Запорізького управління Офісу великих платників податків ДФС України № НОМЕР_1 від 05.01.2017 року про застосування до ДП «Первомайськвугілля» за затримку більш ніж на 30 календарних днів сплати грошового зобовязання з податку на додану вартість в сумі 2 515 429, 80 грн. штрафу у розмірі 20% у сумі 503 085, 96 грн. (т. 1 а.с. 3-8).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2017 року у справі № 812/565/17 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 05 січня 2017 № НОМЕР_1, винесене Запорізьким управлінням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України, яким зобовязано державне підприємство Первомайськвугілля сплатити штраф у розмірі 503085,96 грн.

Стягнуто на користь державного підприємства Первомайськвугілля (93295, Луганська область, Попаснянський район, м. Гірське, вул. Куйбишева, 21, ідентифікаційний код юридичної особи 32320594) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г, ідентифікаційний код юридичної особи 39440996) витрати зі сплати судового збору у розмірі 7546,29 (сім тисяч пятсот сорок шість гривень 29 коп.) грн. (т. 4 а.с. 18-21).

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує на те, що податковим органом проведено камеральну перевірку даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість, даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та даних, заявлених в податкових деклараціях з податку на додану вартість за червень 2014 року, уточнюючих розрахунках до декларацій з ПДВ, розстрочених (відстрочених) сум податкового боргу з ПДВ за рішеннями судів ДП «Первомайськвугілля».

Перевіркою вказано на порушення позивачем п. 57.1 ст. 57. П. 200.2 ст. 200, п. 203.2 ст. 203 ПК України, що призвело до несвоєчасної сплати узгодженої суми грошового зобовязання з ПДВ, заявленої платником в податкових деклараціях з ПДВ за червень 2014 року, уточнюючих розрахунках до податкових декларацій з ПДВ за рішеннями судів за період з 20.03.2014 року по 15.12.2016 року у сумі 2 515 429, 80 грн. з затримкою більше 30 календарних днів.

За результатами перевірки складено акт камеральної перевірки від 19.12.2016 року № 26/28-10-47-09/32320594, на підставі якого винесено податкове повідомлення-рішення від 05.01.2017 року № НОМЕР_1.

Апелянт звертає увагу, що підприємство не повідомило про звернення до будь-якого територіального органу ДФС України із заявою для звільнення (відстрочення) виконання обовязків щодо сплати податків, зборів обовязкових платежів, не надало інформацію (документи) щодо результатів розгляду такої заяви.

Вказує на те, що наявність сертифікату ТТП України є підставою для відстрочення грошових зобовязань або податкового боргу заявника, підставою для отримання відстрочення, але ні в якому разі не відстроченням грошових зобовязань або податкового боргу заявника або розстроченням грошових зобовязань або податкового боргу.

Тобто, позивач мав право звернутися до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобовязань або податкового боргу, а наявність сертифікату ТТП України є лише підставою для отримання розстрочення та відстрочення грошових зобовязань або податкового боргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Представник позивача у судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу за його відсутності.

Представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ДП Первомайськвугілля зареєстроване як юридична особа 31.03.2003, місцезнаходженням юридичної особи з 02.10.2014 року є Луганська область, Попаснянський район, м. Гірське, вул. Куйбишева, буд. 21, (а до цієї дати було: Луганська обл., м. Первомайськ, вул. Куйбишева, буд. 18А), що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 19.11.2016 (т.1 а.с. 41).

19.12.2016 начальником відділу податкового супроводження підприємств паливно енергетичного комплексу та житлово комунального господарства Запорізького управління ОВПП ДФС ОСОБА_2 проведено камеральну перевірку даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість, даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та даних, заявлених ДП Первомайськвугілля в податкових деклараціях з податку на додану вартість за червень 2014 року, уточнюючих розрахунках до декларації з ПДВ, розстрочених (відстрочених) сум податкового боргу з ПДВ за рішеннями суду, за результатами якого складено акт № 26/28-10-47-09/32320594 (т.1 а.с. 10 23).

Під час перевірки фіскальним органом були використані: рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу № 2а-0103 від 31.03.2011, уточнюючий розрахунок до декларації ПДВ № НОМЕР_2 від 15.04.2014, уточнюючий розрахунок до декларації ПДВ № НОМЕР_3 від 15.04.2014, рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу № 2а/13/1270 від 31.01.2013, рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу № 2а/1270/09 від 30.09.2013, рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу № 2а/1270/08 від 30.08.2012, рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу № 812/332/14 від 30.01.2014, уточнюючий розрахунок до декларації ПДВ № НОМЕР_4 від 23.04.2014, уточнюючий розрахунок до декларації ПДВ № НОМЕР_5 від 24.04.2014, уточнюючий розрахунок до декларації ПДВ № НОМЕР_6 від 24.04.2014, уточнюючий розрахунок до декларації ПДВ № НОМЕР_7 від 24.04.2014, уточнюючий розрахунок до декларації ПДВ № НОМЕР_8 від 25.04.2014, уточнюючий розрахунок до декларації ПДВ № НОМЕР_9 від 24.04.2014, уточнюючий розрахунок до декларації ПДВ № НОМЕР_10 від 24.04.2014, рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу № 2а-13001 від 31.01.2012, уточнюючий розрахунок до декларації ПДВ № НОМЕР_11 від 08.07.2014, уточнюючий розрахунок до декларації ПДВ № НОМЕР_12 від 08.07.2014, уточнюючий розрахунок до декларації ПДВ № НОМЕР_13 від 08.07.2014, рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу № 812/8260/13-а від 30.09.2013, рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу № 1270/3006 від 30.06.2012, рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу № 2а-1547 від 21.10.2014, податкову декларацію з ПДВ № НОМЕР_14 від 30.07.2014.

Згідно з висновками акту камеральної перевірки вказано на порушення п.57.1 ст.57, п.200.2 ст.200, п.203.2 ст.203 Податкового кодексу України, а саме: несвоєчасна сплата узгодженого грошового зобовязання з податку на додану вартість, заявленої платником в податкових деклараціях з ПДВ за червень 2014 року, уточнюючих розрахунках до декларації з ПДВ, розстрочених (відстрочених) сум податкового боргу з ПДВ за рішеннями суду за період з 20.03.2014 по 15.12.2016 у сумі 2515429,80 грн. з затримкою більше 30 календарних днів.

05.01.2017 Запорізьким управлінням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України винесено податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1, згідно з яким в акті № 26/28-10-47-09/32320594 від 19.12.2016 вказано на порушення строку сплати суми грошового зобовязання з податку на додану вартість, визначеного пунктом 57.1 статті 57, пунктом 200.3 статті 200, пунктом 203.2 статті 203 Податкового кодексу України та на підставі статті 126 Податкового кодексу України за затримку більше ніж 30 календарних днів сплати грошового зобовязання в сумі 2515429,80 грн. зобовязано ДП Первомайськвугілля сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 503085,96 грн. (т.1 а.с. 26).

Сума нарахування штрафних санкцій відбита у розрахунку (том 1 а.с. 27-31).

18.01.2017 позивач направив до ДФС України скаргу № 01/4-8-17 про скасування податкового повідомлення рішення від 05.01.2017 № НОМЕР_1 (т.1 а.с. 33-34).

Рішенням ДФС від 24.03.2017 № 5920/6/99-99-11-01-25 скаргу ДП Первомайськвугілля залишено без задоволення (т.1 а.с. 35-36).

Спірним у справі є правомірність прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення від 05.01.2017 року № НОМЕР_1.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.п.75.1.1 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Відповідно до п.76.1 ст. 76 Податкового кодексу України (в редакції станом на дату оформлення результатів перевірки) камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Статтею 176 Податкового кодексу України (надалі - ПКУ) встановлено, що платники податку зобов'язані, зокрема, подавати податкову декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього розділу таке подання є обов'язковим; своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов'язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих органом державної податкової служби, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до статті 203 ПКУ, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Пунктом 203.2 ст. 203 Кодексу передбачено, що сума податкового зобов'язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Підпунктом 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПКУ встановлено, що податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (п. 14.1.175. ст. 14 ПКУ).

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПКУ, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п. 57.1 ст. 57 ПКУ платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу (п. 126.1 ст. 126).

З п. 38 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу вбачається, що тимчасово, на період проведення антитерористичної операції, для платників податків, які станом на 14 квітня 2014 року мали місцезнаходження (місце проживання) на тимчасово окупованій території, що визнана такою відповідно до постанови Верховної Ради України "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями", або в населених пунктах на лінії зіткнення, та/або платників податків, які мають обєкти оподаткування місцевими податками, зборами на цих територіях, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті. Дія цього пункту не поширюється на територію України, визнану тимчасово окупованою відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України".

Населені пункти на лінії зіткнення - населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, перелік яких визначений Кабінетом Міністрів України (п.38.1 п. 38 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 38.2 пункту 38 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України на період проведення антитерористичної операції для платників податків, місцезнаходженням (місцем проживання) яких станом на 14 квітня 2014 року була тимчасово окупована територія та/або територія населених пунктів на лінії зіткнення і які станом на 1 січня 2017 року не змінили своє місцезнаходження (місце проживання) із зазначених територій на іншу територію України:

1) зупиняється нарахування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені за несвоєчасне погашення визначених станом на 14 квітня 2014 року грошових зобовязань;

2) зупиняється застосування норм статей 59, 60 (в частині податкових вимог), 87-101 цього Кодексу.

Відлік строку давності, визначений статтею 102 цього Кодексу, зупиняється на період, протягом якого до платників податків, зазначених у цьому підпункті, не застосовувалися заходи стягнення, передбачені статтями 59, 60, 87-101 цього Кодексу.

Норми цього підпункту не застосовуються: з дати реєстрації зміни місця проживання фізичною особою - платником податків і переселення на іншу територію України на постійне місце проживання, місце проживання внутрішньо переміщеної особи та проведення реєстраційної дії щодо зміни місця проживання фізичної особи - підприємця; з дати реєстрації зміни місцезнаходження юридичної особи на іншу територію України.

З огляду на вищевикладене, передумовами для застосування абзацу 2 п.п.38.2 п.38 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України є: 1) місцезнаходження платника податків станом на 14.04.2014 і до 01.01.2017 включно на тимчасово окупованій території та/або території населених пунктів що розташовані на лінії зіткнення; 2) грошові зобовязання мають бути визначені станом на 14.04.2014.

Відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 № 254-VIII визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р (зі змінами, внесеними розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1276-р) затверджено Перелік населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення та Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Станом на 14.04.2014 місцезнаходженням юридичної особи було м. Первомайськ Луганської області, яке включено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Місто Гірське Луганської області, яке є місцезнаходженням ДП Первомайськвугілля з 02.10.2014 по теперішній час, включено до Переліку населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення.

З розрахунку штрафних санкцій до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 05.01.2017 № НОМЕР_1 вбачається, що штрафні санкції нараховані за період сплати з 20.03.2014 по 08.12.2016, а самі зобовязання виникли в період з березня 2011 по 30.07.2014.

Частина штрафних санкцій у розмірі 237578,19 грн. нарахована за несвоєчасне погашення грошових зобовязань, визначених станом на 14 квітня 2014 року.

Таким чином, оскільки місцезнаходженням ДП Первомайськвугілля станом на 14.04.2014 було м. Первомайськ Луганської області, з 02.10.2014 по теперішній час м. Гірське Луганської області (населений пункт на лінії зіткнення), грошові зобовязання за несвоєчасну сплату яких застосовано штраф, були визначені станом на 14.04.2014, оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 05.01.2017 № НОМЕР_1 в частині нарахування штрафних санкцій у сумі 237578,19 грн. прийнято Запорізьким управлінням ОВПП ДФС в порушення вимог п.38.2 п. 38 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.

Щодо використання відповідачем під час перевірки рішень суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу № 2а-0103 від 31.03.2011, № 2а/13/1270 від 31.01.2013, № 2а/1270/09 від 30.09.2013, № 2а/1270/08 від 30.08.2012, № 812/332/14 від 30.01.2014, № 2а-13001 від 31.01.2012, № 812/8260/13-а від 30.09.2013, № 1270/3006 від 30.06.2012, № 2а-1547 від 21.10.2014, колегія суддів позбавлена можливості перевірити обґрунтованість сум штрафу, визначених оскаржуваним податковим повідомленням рішенням, у звязку з відсутністю судових рішень про розстрочення (відстрочення) податкового боргу № 2а-0103 від 31.03.2011, № 2а/13/1270 від 31.01.2013, № 2а/1270/09 від 30.09.2013, № 2а/1270/08 від 30.08.2012, № 812/332/14 від 30.01.2014, № 2а-13001 від 31.01.2012, № 812/8260/13-а від 30.09.2013, № 1270/3006 від 30.06.2012, № 2а-1547 від 21.10.2014 в матеріалах справи.

Щодо частини штрафних санкцій, нарахованих за оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням у розмірі 265509,77 грн., нарахованих на зобовязання, строк сплати яких настав в період з 15.04.2014 до 30.07.2014 року, суд зазначає наступне.

Відповідно п. 101.1 ст. 101 Податкового кодексу України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Згідно пп. 101.2.4 п. 101.2 ст. 101 Податкового Кодексу України під терміном "безнадійний" розуміється податковий борг платника податків, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (пп.14.1.175 п.14.1ст.14 Податкового Кодексу України).

Порядок виникнення та списання безнадійного податкового боргу регламентується п. 14. 1.11 п. 14.1 ст. 14, ст. 101 Податкового Кодексу України, Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 р. № 577 «Про затвердження Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків» зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 31.10.2013 року № 1844/24376 (далі Порядок № 577)

Згідно п. 2.1. Порядку № 577 факт непереборної сили, для визнання «безнадійним» податковий борг, що виник унаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), підтверджується Торгово-промисловою палатою України - про настання обставин непереборної сили чи стихійного лиха на території України.

Відповідно до п. 4.1 розділу ІV Порядку № 557 у випадках, передбачених підпунктом 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, платник податків звертається до органу доходів і зборів за місцем обліку безнадійного податкового боргу та/або за місцем обліку такого платника з письмовою заявою, в якій зазначаються суми податків та зборів, що підлягають списанню. До заяви обов'язково додаються документи, зазначені в підпункті 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, які підтверджують, що податковий борг вважається безнадійним.

Відповідно до п.3.1 Порядку №577 визначення сум безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню органами доходів і зборів, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів (далі - ІС) станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

Згідно п.3.2 Порядку № 577 днем виникнення безнадійного податкового боргу вважається, зокрема, у випадку, визначеному в підпункті 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, - день, що настає за граничним терміном погашення грошових зобов'язань за період, на який припадає дата, зазначена в документі, що засвідчує факт непереборної сили.

Відповідно до п.3.3 Порядку № 577 списанню підлягає також розстрочений (відстрочений) податковий борг (у тому числі нараховані на такий податковий борг проценти), який визнано безнадійним відповідно до Кодексу.

Рішення про списання розстроченого (відстроченого) податкового боргу, який визнано безнадійним у повному обсязі, є підставою для прийняття рішення про скасування розстрочення (відстрочення) та дострокового розірвання договору, укладеного з таким платником податків.

Якщо списанню підлягає лише частина визнаного безнадійним розстроченого (відстроченого) податкового боргу, то відповідні зміни вносяться в установленому законодавством порядку до договору про розстрочення (відстрочення).

Згідно п. 4.2 розділу ІV Порядку № 577 за результатами розгляду документів, наданих платником податків, керівник (його заступник) органу доходів і зборів за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Приписами п. 4.3 розділу ІV Порядку № 577 в інших випадках, передбачених підпунктами 1, 2, 3, 5 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, орган доходів і зборів здійснює процедури щодо проведення списання безнадійного податкового боргу відповідно до вимог пункту 4.2 цього розділу.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач 11.05.2017 року звертався до в.о. начальника Первомайської ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області з заявою про списання як безнадійного податкового боргу-штрафних санкцій у сумі 503 085, 96 грн. Надав копію сертифікату ТПП № 6294 про форс-мажорні обставини (т. 2 а.с. 77).

Дана заява була залишена без задоволення, про що повідомлено листом Первомайської ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області від 07.06.2017 № 897/10/12-10-17 (т. 2 а.с.78)

Таким чином, позивачем з врахуванням вимог Порядку № 577, подано заяву про списання безнадійного боргу.

Крім того, з огляду на розрахунок штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням від 05.01.2017 № НОМЕР_1 граничний строк сплати податкового зобовязання перебуває у періоді 31.03.2011 30.07.2014. Тобто, на день проведення камеральної перевірки граничний строк сплати податкового зобовязання перевищив строк давності, встановлений ст.102 ПК України.

Частинами 1-2 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, податкове повідомлення рішення від 05.01.2017 № НОМЕР_1 є необґрунтованим та винесеним з порушенням вимог Податкового кодексу України.

Згідно з приписами частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

За таких обставин, з метою захисту прав, свобод, інтересів позивача, суд вважає можливим визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення від 05 січня 2017 №, винесене Запорізьким управлінням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України, яким зобовязано державне підприємство Первомайськвугілля сплатити штраф у розмірі 503085,96 грн.

Враховуючи встановлені по справі обставини колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте із дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 250, 310, п.1 ч.1 ст. 315, 316, 321, 322, ч.1 ст. 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2017 р. у справі № 812/565/17 залишити без змін.

Повний текст постанови складений 22 грудня 2017 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду прозтягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді Т.Г. Арабей

ОСОБА_3