Справа № 361/2772/17
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2017-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 361/2772/17 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Сердинський В.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Літвіної Н.М.

суддів Федотова І.В. Коротких А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Житомирської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Житомирської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Житомирської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови в справі про порушення митних правил №1097/101000014/2016 від 18 квітня 2017 року, відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушень митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що справу про порушення митних правил було розглянуто за відсутності ОСОБА_2 та наявності клопотання про відкладення розгляду справи, що є порушенням вимог ст. 526 Митного кодексу України.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 жовтня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач - Житомирська митниця Державної фіскальної служби України, звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що позивачем не спростовано належними та допустимими доказами відсутності порушень ним митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, не надано інформацію стосовно місця перебування транспортного засобу та причин порушення ним вимог ст. 95, 470 Митного кодексу України. Крім того, а ні до митного органу, а ні до суду не надано доказів поважності неприбуття до митного органу для надання відповідних пояснень під час здійснення розгляду справи про порушення митних правил.

Станом на 19 грудня 2017 року позивачем не надано суду апеляційної інстанції заперечень на апеляційну скаргу.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до ч. 4 ст. 229, п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

14 грудня 2017 року позивачем надано до суду заяву про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження з підстав, передбачених ч. 4 ст. 189 КАС України. Заява мотивована тим, що відповідачем пропущено строк апеляційного оскарження постанови суду, при цьому не надано доказів отримання тексту судового рішення 17 листопада 2017 року та не зазначено підстав пропуску пропущеного строку.

Розглянувши дане клопотання суд апеляційної інстанції відмовив в його задоволенні (без прийняття ухвали окремим процесуальним документом), виходячи з наступного.

Станом на дату надходження вказаної заяви до суду, апеляційне провадження по справі відкрито, клопотань про закриття провадження по справі, з підстав, визначених чинним КАС України, позивачем не заявлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 189 КАС України - апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

З матеріалів справи вбачається, що постанова Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 жовтня 2017 року була прийнята у відкритому судовому засіданні, яке відбулось без участі представника відповідача.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 186 КАС України (в редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги), апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

22 листопада 2017 року відповідачем до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції було направлено апеляційну скаргу на оскаржуване судове рішення (а.с. 120 на зворотній стороні). При цьому апелянтом надано докази отримання ним копії оскаржуваної постанови суду 17 листопада 2017 року (а.с. 95). У зв'язку з вказаними обставинами колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження не було пропущено.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

15 грудня 2016 року на адресу Управління боротьби з митними правопорушеннями Житомирської митниці Держаної фіскальної служби надійшла службова записка заступника начальника митниці Панчул Г.Л., щодо відсутності в ЄАІС ДФС інформації про вивезення транспортних засобів за межі митної території України.

Відповідно до вказаної службової записки, ОСОБА_2 09 жовтня 2016 року через пункт пропуску «Виступовичі-Нова Рудня» митного поста «Північний» Житомирської митниці Держаної фіскальної служби ввіз на митну територію України транспортний засіб «VW РАSSАТ» з метою транзиту (особисте використання). Однак, у термін встановлений ст. 95 МК України позивач транспортний засіб за межі території України не вивіз, до митного органу не доставив.

20 жовтня 2016 року Житомирською митницею Держаної фіскальної служби на адресу Київської митниці ДФС було направлено лист з проханням опитати громадянина ОСОБА_2 про причини не вивезення транспортного засобу марки VW «PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1.

15 грудня 2016 року Житомирською митницею Держаної фіскальної служби було отримано відповідь Київської митниці Держаної фіскальної служби, відповідно до якої ОСОБА_2 не з'явився до митного органу та долучено відповідні додатки-листи.

Пояснення з приводу не вивезення транспортного засобу позивач до митного органу не направив.

Частиною 1 ст. 192 Митного кодексу України передбачено, що дії перевізника у разі аварії чи дії обставин непереборної сили під перевезення товарів зокрема, терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів транспортного засобу.

В порушення вказаної норми, ОСОБА_2 також не було повідомлено митні органи про причини не вивезення транспортного засобу за межі митної території України.

28 вересня 2016 року Житомирською митницею Держаної фіскальної служби відносно ОСОБА_2 було складено протокол про порушення митних правил № 1097/101000014/2016, за ознаками вчиненні правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

18 квітня 2017 року постановою заступника начальника Житомирської митниці ДФС Мірошніченко М.І. у справі про порушення митних правил № 1097/101000014/2016, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на суму 8 500 грн. Вказана постанова була розглянута за відсутності ОСОБА_2

Вважаючи зазначену постанову протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що право ОСОБА_2 на участь в розгляді справи було безпідставно обмежено, що є формальною підставою для скасування постанови в справі про порушення митних правил №1097/101000014/2016 від 18 квітня 2017 року.

Колегія суддів з даним висновком суду першої інстанції не погоджується, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України та Митним кодексом України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 95 Митного кодексу України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб.

Частиною 3 ст. 470 Митного кодексу України регламентовано, що перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У ст.ст. 486, 488, 497, 498 Митного кодексу України закріплено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у ст. 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв'язку з оскарженням.

Провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

У провадженні у справах про порушення митних правил беруть участь: 1) особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил; 2) власники товарів, транспортних засобів, зазначених у п. 3 ст. 461 цього Кодексу (заінтересовані особи); 3) представники осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та заінтересованих осіб (законні представники, представники, які діють на підставі довіреності, доручення); 4) захисники; 5) представники органів доходів і зборів; 6) свідки; 7) експерти; 8) перекладачі; 9) поняті.

Особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у п. 3 ст. 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Відповідно ст. 526 Митного кодексу України передбачено, що справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що митним законодавством регламентовано чіткий та послідовний порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, зокрема за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

При цьому, наведені правові норми, закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі на участь у розгляді її справи, також містять й певні застереження, націлені на попередження зловживання особою такими правами та на забезпечення належної реалізації митними органами наданих їм повноважень.

Водночас, одним із зазначених застережень є можливість розгляду митним органом справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, якщо вона була попереджена належним чином про дату, час та місце розгляду її справи і станом на момент розгляду її справи від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу також на те, що право позивача бути присутнім під час розгляду справи про порушення митних правил не є підставою для зловживання позивачем своїми правами та безпідставного затягування розгляду справи.

Крім того, чинним законодавством встановлено відповідні строки прийняття суб'єктом владних повноважень рішень за результатами розгляду справи про порушення митних правил.

З досліджених судовою колегією матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово повідомлявся про призначення розгляду його справи.

В протоколі про порушення митних правил № 1097/101000014/2016 була визначена дата та час розгляду справи - 14 лютого 2017 року.

07 лютого 2017 року позивач ОСОБА_2 повідомив митницю, що у зв'язку із тим, що він знаходився на лікуванні, не зможе особисто бути присутнім при розгляді його справи та клопотав про перенесення розгляду справи на іншу дату.

Дане клопотання було отримано Житомирською митницею Державної фіскальної служби 10 лютого 2017 року, про що зазначено в заперечення проти позову.

16 лютого 2017 року позивачу ОСОБА_2 Житомирською митницею Державної фіскальної служби направлено лист про задоволення його клопотання про перенесення розгляду справи.

В листі позивачу було запропоновано в будь-який зручний для нього час та день в період з 14 лютого 2017 року до 17 березня 2017 року з'явитися за адресою: АДРЕСА_1, для розгляду справи про порушення митних правил № 1097/101000014/2016 за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

Листом від 10 березня 2017 року, який було отримано відповідачем 16 березня 2017 року, позивач ОСОБА_2 повідомив Житомирську митницю Державної фіскальної служби, що бажає прийняти участь у розгляді справи про порушення митних правил №1097/101000014/2016 та клопотав про перенесення розгляду справи на іншу дату у зв'язку із неможливістю прибути в строк, вказаний у листі.

20 березня 2017 року позивачу ОСОБА_2 Житомирською митницею Державної фіскальної служби направлено лист про задоволення його клопотання про перенесення розгляду справи. В листі позивачу було запропоновано в будь-який зручний для нього час та день в період до 17 квітня 2017 року з'явитися за адресою: АДРЕСА_1, для розгляду справи про порушення митних правил №1097/101000014/2016 за ч.3 ст.470 Митного кодексу України.

14 квітня 2017 року позивач ОСОБА_2 повідомив Житомирську митницю Державної фіскальної служби про неможливість прибути в строк, вказаний у листі та клопотав про перенесення розгляду справи на іншу дату.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи позивача стосовно того, що відповідачем прийнято постанову про порушення митних правил з порушенням вимог ст. 526 Митного кодексу України за відсутності ОСОБА_2 та наявності клопотання про відкладення розгляду справи, з огляду на наступне.

З матеріалів справи встановлено, що позивач не надав до митного органу доказів поважності причин неприбуття на розгляд справи про порушення митних правил та обґрунтованих письмових пояснень з приводу виявлених митницею порушень. Таких доказів не надано також суду першої та апеляційної інстанції під час розгляду даної справи.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що позивачу було надано достатньо часу для забезпечення можливості розгляду справи по порушення митних правил з участю ОСОБА_2

Позивач неодноразово запрошувався митним органом для надання відповідних пояснень і мав достатньо часу реалізувати надані йому процесуальні права, зокрема право на захист. Однак, до митного органу не прибув та жодних пояснень не надав.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем не спростовано порушення ним встановленого ст. 95 Митного кодексу України строку доставки транспортного засобу, про що складено відповідний протокол.

При розгляді зазначеної справи колегія суддів також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини у справі, викладену в рішенні по справі «Олссон проти Швеції» від 24 березня 1988 року, відповідно до якої рішення органу влади має бути визнано протиправним, у разі, коли істотність порушення процедури потягнуло його неправильність.

Разом з тим, під час розгляду справи апеляційним судом таких порушень не встановлено, а посилання позивача на вимоги чинного законодавства, визначені у ст. 526 Митного кодексу України, колегія суддів вважає безпідставним з огляду на ту обставину, що позивачем не підтверджено поважності причин його неприбуття до митного органу.

У контексті викладеного судова колегія зазначає, що матеріалами адміністративної справи про порушення митних правил підтверджується вжиття відповідачем при прийнятті оскаржуваної постанови всіх можливих та необхідних заходів для дотримання законодавчо визначеної процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Позивачем не спростовано належними та допустимими доказами відсутності порушень ним митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, не надано інформацію стосовно місця перебування транспортного засобу та причин порушення ним вимог ст. 95, 470 Митного кодексу України.

Вказані вище обставини свідчать про правомірність прийняття оскаржуваної постанови митного органу та відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Однак, суд першої інстанції неповною мірою з'ясував обставини справи та прийняв рішення з порушенням вимог матеріального права.

З огляду на зазначені вище обставини, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, що містяться в постанові Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 жовтня 2017 року.

У відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з п. 1 п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ч. 4 ст. 229, п. 2 ч. 1 ст. 311, ст. ст. 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської митниці Державної фіскальної служби України - задовольнити.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 жовтня 2017 року - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Житомирської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про порушення митних правил №1097/101000014/2016 від 18 квітня 2017 року - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Літвіна Н.М.

Судді Федотов І.В.

Коротких А.Ю.

Повний текст постанови виготовлено 19 грудня 2017 року.