Справа № 822/2606/17
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2606/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі:представника позивача ОСОБА_3 представників відповідача ОСОБА_4 і ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_6 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

В поданому до суду адміністративному позові, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 25.10.2017 року, ОСОБА_6 просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 26.06.2017 року №/177 про збільшення грошового зобовязання по військовому збору на 824,15 грн., №/179 про збільшення грошового зобовязання по податку з доходів фізичних осіб на 11150,91 грн., та рішення від 26.06.2017 року № /178 про застосування штрафних санкцій в сумі 1721,88 грн за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

На думку позивача, зазначені податкові повідомлення-рішення та рішення є протиправними, оскільки базуються на безпідставних висновках відповідача про порушення пунктів 177.2, 177.4, статті 177 ОСОБА_7 кодексу України та заниження податкового зобовязання по податку з доходів фізичних осіб; пункту 2, частини 1, статті 7, частини 11, статті 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 року № 2464-VI та заниження суми єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування; підпункту 1.6. пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ОСОБА_7 кодексу і пунктів 177.2, 177.4 статті 177 ОСОБА_7 Кодексу та заниження суми військового збору.

Вважає, що має всі первинні документи, оформлення яких передбачене ОСОБА_7 кодексом України (надалі ПК України) та Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", необхідні для підтвердження витрат на придбання запчастин у ТОВ "ОСОБА_8 Центр" та бензину ТОВ "ОСКАР СВ", використаних у господарській діяльності.

Крім того вказує, що зазначені в акті перевірки відомості щодо віднесення позивачем до витрат вартості пального та запасних частин, придбаних у ТОВ "ОСКАР СВ" відповідно до накладної №96 від 28.12.2015 року, у ТОВ "МАРТІН ТРЕЙД" відповідно до накладної №161 від 27.12.2016 року та у ТОВ "Inter Cars Ukrain" відповідно до накладної від 13.07.2016 року № UAW1_160018488, не відповідають даним бухгалтерського обліку позивача.

Вважає висновки податкового органу про порушення позивачем ОСОБА_7 кодексу України безпідставними, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та підтвердив обставини, на які посилається у позовній заяві.

Представники відповідача проти позову заперечили, вважають спірні податкові повідомлення-рішення правомірними, а адміністративний позов - безпідставним. У задоволені позовних вимог просять відмовити.

В обґрунтування заперечень відповідачі зазначили, що за даними перевірки позивач безпідставно відніс до витрат вартість паливно-мастильних матеріалів, придбаних у ТОВ "Оскар СВ", ТОВ "Мартін Трейд" відповідно до договорів № 10-61СВ від 07.10.2015 року, №02/12 від 06.12.2016 року, та запчастин придбаних у ТОВ "Inter Cars Ukrain" відповідно до накладної від 13.07.2016 року № UAW1_160018488, використання яких не пов'язане з господарською діяльністю позивача. Під час проведення перевірки встановлено, що позивачем 28.12.2015 року у ТОВ "Оскар СВ" придбаний бензин, що підтверджується податковою накладною № 96, код УКТ ЗЕД НОМЕР_1, яка включена до складу витрат у 2015 році. Зазначений товар придбаний з метою використання його у господарській діяльності та отримання доходу. Надані під час до перевірки первинні документи не підтверджують факт використання позивачем в господарській діяльності придбаного бензину з кодом УКТ ЗЕД НОМЕР_1. У 2016 році позивач включив до складу витрат дизельне паливо, придбане у ТОВ "Мартін Трейд" відповідно до податкової накладної №161 від 27.12.2016 року, код УКТ ЗЕД НОМЕР_2. Під час проведення перевірки встановлено, що станом на 31.12.2016 року придбаний бензин перебував у залишку та не брав участі у здійсненні господарської діяльності. Під час перевірки також встановлено, що позивач включив до витрат 2016 року вартість запчастин до легкового автомобіля, придбаних у ТОВ "Inter Cars Ukrain", відповідно до податкової накладної №291781 від 13.07.216 року, які позивач повернув контрагенту 23.06.2017 року, а отже не використав в господарській діяльності. Запасні частини включені до витрат відповідно до податкової накладної від 12.10.2016 року №112/1, використані для ремонту автомобіля марки AUDI Q7, держаний номер НОМЕР_3, що підтверджується актом виконаних робіт ИХ-К-5086 від 12.10.2016 року. Платник не надав до перевірки документальних підтверджень використання вказаного транспортного засобу в господарській діяльності, договір про використання власного автомобіля в господарській діяльності від 01.01.2015 року та від 01.01.2016 року до перевірки також не надавався. Вказують, що посилання позивача щодо використання у господарській діяльності власного транспортного засобу не підтверджується відомостями, що відображені в книзі обліку доходів і витрат.

Заслухавши представників сторін, дослідивши зібрані в матеріалах справи докази в їх взаємному звязку та сукупності, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з урахуванням викладеного нижче.

Суд встановив, що позивач - ОСОБА_6, зареєстрований як фізична особа - підприємець 27.07.2000 року. З 2000 року перебуває на обліку як платник податків в Городоцькому відділенні Кам»янець-Подільської ОДПІ.

Основними видами господарської діяльності позивача є: оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями, та тютюновими виробами, роздрібна торгівля пальним, вантажний автомобільний транспорт.

На підставі підпункту 75.1.2, пункту 75.1, статті 75 ОСОБА_7 Кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VІ, підпункту 13.1.2, пункту 13.1, статті 13 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VІ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", наказу ГУ ДФС у Хмельницькій області від 12.04.2017 року № 658 та плану-графіка проведення документальних планових перевірок субєктів господарювання на 2 квартал 2017 року посадовими особами відділу контрольно-перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Хмельницькій області проведена документальна планова виїзна перевірка діяльності позивача з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2016 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2016 року.

За результатами перевірки складений акт №0865/22-01-13-03/НОМЕР_4 від 12.06.2017 року.

На підставі акту перевірки, відповідач виніс податкові повідомлення-рішення від 26.06.2017 року №/177, яким збільшив суму грошового зобовязання по військовому збору на 824,15 грн., №/179, яким збільшив суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб на 11150,91 грн., та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 26.06.2017 року № /178 на суму 1721,88 грн., які позивач оскаржив до суду.

Досліджуючи правомірність зазначених податкових повідомлень-рішень та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, суд враховує зазначене нижче.

Спірні податкові повідомлення-рішення базуються на викладених в акті перевірки висновках відповідача щодо порушення позивачем пункту 177.2, пункту 177.4, статті 177 ПК України що призвело до заниження грошового зобовязання по податку з доходів фізичних осіб на суму 7433,94 грн., в тому числі за 2015 рік - 2388,90 грн. та за 2016 рік - 5045,04 грн.; пункту 2, частини 1, статті 7, частини 11, статті 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" та заниження суми єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування всього на суму 11692,46 грн. за 2015 р на 5526,33 грн., за 2016р. - 6166,13 грн.; підпункту 1.6. пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України, пункту 177.2, пункту 177.4 статті 177 ПК України та заниження суми військового збору на 659,32 грн., в тому числі за 2015 рік на 238,90 грн. та за 2016 рік - 420,42 грн.

Фактичною підставою для збільшення суми грошових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб і військовому збору та застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску слугували висновки відповідача щодо безпідставного віднесення позивачем до інших витрат вартості товарно матеріальних цінностей, придбаних в період з 01.01.2015 року по 31.12.2016 року, використання яких не пов»язане з господарською діяльністю позивача, а саме:

вартості бензину, придбаного у ТОВ "ОСКАР СВ" відповідно до накладної №96 від 28.12.2015 року на суму 19111,2 грн з ПДВ;

вартості дизельного палива, придбаного у ТОВ "МАРТІН ТРЕЙД" відповідно до накладної №161 від 27.12.2016 року на суму 32542, 14 грн. з ПДВ та

вартості запасних частин, придбаних у ТОВ "Inter Cars Ukrain" відповідно до накладної від 13.07.2016 року № UAW1_160018488 на суму 36154,18 грн., та у ТОВ "ОСОБА_8 Центр" відповідно до накладної від 12.10.2016 року № 112/1 на суму 7475,28 грн. з ПДВ.

Оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, регулюється статтею 177 ПК України.

Відповідно до пункту 177.2 статті 177 ПК України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця. Для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг).

Пунктом 177.4 статті 177 ПК України визначений перелік витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності на загальній системі оподаткування, до яких належать:

витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат;

витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку, які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

обов'язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов'язкове страхування життя або здоров'я працівників у випадках, передбачених законодавством; суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом;

інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов'язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1 - 177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв'язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством (пункт 44.1 статті 44 ПК України).

Відповідно до пункту 177.10 статті 177 та пункту 178.6 статті 178 розділу IV ПК України фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, та фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність (далі - самозайняті особи), зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат, у якій за підсумком робочого дня, протягом якого отримано дохід, на підставі первинних документів здійснюються записи про отримані доходи та документально підтверджені витрати.

Форма Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядок її ведення затверджені Порядком ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженим наказом Міністерства доходів і зборів України 16.09.2013 N 481, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2013 р. за N 1686/24218, (далі Порядок N 481).

За змістом 6 Порядку N 481 у Книзі обліку доходів і витрат: 2) у графі 2 відображається сума доходу, отриманого від здійснення господарської або незалежної професійної діяльності із сумарним підсумком за місяць, квартал, рік, зокрема, кошти, що надійшли на поточний рахунок, касу платника податків та/або отримано готівкою, сума заборгованості, за якою минув строк позовної давності, вартість безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг); 3) у графі 3 вказується сума повернутих самозайнятою особою коштів за товари (роботи та послуги) та/або повернутої передплати; 5) у графі 5 зазначаються реквізити документа, який підтверджує понесені витрати, що безпосередньо пов'язані з отриманим доходом. Документами, які підтверджують витрати, можуть бути, зокрема, платіжне доручення, прибутковий касовий ордер, квитанція, фіскальний чек, акт закупки (виконаних робіт, наданих послуг) та інші первинні документи, що засвічують факт оплати товарів, робіт, послуг; 6) у графі 6 відображається сума витрат, які документально підтверджені та безпосередньо пов'язані з отриманням доходу за підсумками дня; 7) у графі 7 відображається сума витрат на оплату праці та нарахування на оплату праці найманих осіб, понесені у звітному місяці; 8) у графі 8 відображається сума фактично понесених інших витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходу, які не зазначені в графах 6 та 7, зокрема, витрати на сплату послуг, зв'язку, орендних та комунальних платежів тощо; 9) у графі 9 зазначається сума чистого оподатковуваного доходу, яка розраховується як різниця між сумою доходу за звітний період (графа 4) та сумою понесених витрат від провадження господарської або незалежної професіональної діяльності (графи 6, 7, 8).

Таким чином, встановлення в процесі перевірки факту включення платником податку витрат на придбання пального та запасних частин до витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів від провадження господарської діяльності, неможливе без дослідження Книги обліку доходів і витрат, відомості з якої є підставою для формування показників податкової звітності, в тому числі з щодо витрат відповідного звітного періоду.

Згідно з підпунктом 1 пункту 4 розділу ІІІ Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 20 серпня 2015 року N 727, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 жовтня 2015 р. за N 1300/27745, (далі Порядок №727) в описовій частині акта (довідки) документальної перевірки відображаються задекларовані платником податків у податковій та іншій звітності показники, результати перевірки цих показників та робиться відповідний запис щодо встановлення або невстановлення порушень.

За даними перевірки (сторінка 13 акту перевірки) позивач безпідставно включив до витрат у грудні 2015 року вартість бензину в сумі 159260 грн, придбаного у ТОВ "ОСКАР СВ" відповідно до накладної №96 від 28.12.2015 року, в липні 2016 року вартість запасних частин в сумі 3012,6 грн, придбаних у ТОВ "Inter Cars Ukrain" відповідно до накладної від 13.07.2016 року № UAW1_160018488, в жовтні 2016 року - вартість запасних частин в сумі 6229 грн, придбаних у ТОВ "ОСОБА_8 Центр" відповідно до накладної від 12.10.2016 року № 112/1, і в грудні 2016 року вартість дизельного палива в сумі 18926 грн, придбаного у ТОВ "МАРТІН ТРЕЙД" відповідно до накладної №161 від 27.12.2016 року.

Всупереч підпункту 1 пункту 4 розділу ІІІ Порядку оформлення результатів документальних перевірок відповідачем акт перевірки не містить посилання на реквізити податкової чи та іншої звітності, в результаті перевірки показників якої контролюючий орган дійшов висновку про наявність порушень. В судовому засіданні на підтвердження факту віднесення позивачем зазначених витрат у періодах, зазначених у акті, до витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів від провадження господарської діяльності, відповідачем також не надані жодні докази.

За змістом пункту 5 цього Порядку факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб'єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Дослідивши в судовому засіданні Книгу обліку доходів і витрат позивача за 2015 -2016 роки, суд встановив, що зазначені в акті №0865/22-01-13-03/НОМЕР_4 від 12.06.2017 року відомості щодо включення зазначених вище витрат до витрат у трудні 2015 року, липні, жовтні і грудні 2016 року не відповідають дійсності, оскільки зазначені суми не внесені позивачем до відповідних граф Книги обліку доходів і витрат у вказані звітні періоди.

Натомість, в судовому засіданні представник позивача пояснив, що вартість запасних частин, придбаних у ТОВ "Inter Cars Ukrain" відповідно до накладної від 13.07.2016 року № UAW1_160018488 не включав до витрат у зв»язку з поверненням їх постачальнику (Факт повернення відображений в акті перевірки і не заперечується відповідачем). А вартість бензину та дизельного пального включалась позивачем до витрат поступово, після продажу або списання у зв»язку з використанням для виробничих потреб. На підтвердження надав розрахункові відомості (акти списання) собівартості бензину і дизельного палива за грудень 2015 і грудень 2016 років та розшифрування сум витрат, включених до граф 6 і 8 Книги обліку доходів і витрат.

У відповідності до підпункту 17.1.3 пункту 17.1 статті 17 ПК України платник податків має право обирати самостійно, якщо інше не встановлено цим Кодексом, метод ведення обліку доходів і витрат.

Право контролюючого органу на запитування та вивчення під час проведення перевірок первинних документів, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістрів, фінансової, статистичної та іншої звітності, пов'язаної з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи, передбачене підпунктом 20.1.6 пункту 20.1 статті 20 ПК України.

Таким чином, з метою встановлення складу витрат фізичних осіб - підприємців, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, у відповідному звітному періоді та правомірності їх формування під час перевірки контролюючий орган зобов»язаний з»ясувати обраний платником податку метод ведення обліку доходів та витрат, дослідити Книгу обліку доходів і витрат, первинні документи, на підставі яких сформовані витрати, та інші документи, що використовуються таким платником податків в бухгалтерському обліку.

Пунктом 85.4 статті 85 ПК України передбачене право посадових осіб контролюючого органу отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, в тому числі розрахунків задекларованих платником показників витрат.

Нез»ясування відповідачем під час перевірки вказаних вище обставин призвело до зазначення в акті перевірки даних щодо розміру та складу витрат відповідних звітних періодів, не підтверджених жодними доказами, які підтверджують факт декларування витрат.

Зокрема, під час перевірки не з»ясовано, що витрати на придбання бензину від ТОВ "ОСКАР СВ" відповідно до видаткової накладної від 28.12.2015 року та на придбання дизельного пального від ТОВ "МАРТІН ТРЕЙД" відповідно до видаткової накладної від 27.12.2016 року включались позивачем до інших витрат не у грудні 2015 року і грудні 2016 року відповідно, як відображено в акті, а поступово, по мірі використання пального в процесі провадження господарської діяльності для автомобілів ГАЗ 53, ИЖ 2715 і AUDI Q7 , а також продажу. Зазначене підтверджується Книгою обліку доходів і витрат, складеними позивачем на вимогу суду розшифровками граф 6 і 8 Книги обліку доходів і витрат щодо складу витрат, відображених ним у цих графах та розрахунковими відомостями списання собівартості бензину та дизельного пального.

За змістом пункту 177.4 статті 177 ПК України обов»язковою умовою включення інших витрат до витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності на загальній системі оподаткування є прямий зв»язок цих витрат з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Згідно з пунктом 138.2 статті 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

За змістом пункту 44.2 статті 44 ПК України для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Витрати на придбання бензину від ТОВ "ОСКАР СВ" відповідно до договору поставки нафтопродуктів від 07.10.2015 року №10-61СВ підтверджуються видатковою накладною №PH-0000509 від 28.12.2015 року і товарно-транспортною накладною №331/1 від 28.12.2015 року. Витрати на придбання дизельного пального від ТОВ "МАРТІН ТРЕЙД" підтверджую видатковою накладною №1658 від 29.12.2016 року і товарно-транспортною накладною №1490 від 29.12.2016 року.

З урахуванням вимог пункту 177.4 статті 177 ПК України обов»язковою умовою включення витрат до інших витрат, до складу яких включаються витрати, що пов'язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1 - 177.4.3 цього пункту, є їх прямий зв»язок з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг та отриманням доходів від господарської діяльності такої фізичної особи підприємця.

За визначенням підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Суд встановив, що позивач у господарській діяльності використовує власні транспортні засоби, а саме: автомобіль AUDI Q7 (техпаспорт САР № 085389), автомобіль КАМАЗ 5410 (техпаспорт №08925 ХМ), автомобіль ОДАЗ 9370 (техпаспорт №230174 ХМС), що підтверджується договорами використання власного автомобільного транспорту у виробничих цілях від 01.01.2015 року та від 01.01.2016 року, розрахунковими відомостями (актами списання) за 2015 -2016 роки, а також актом виконаних робіт ИХ-К-5086 від 12.10.2016 року.

Тому, суд вважає безпідставними висновки відповідача щодо відсутності у позивача права на включення до витрат вартості пального, придбаного у грудні 2015 року та грудні 2016 року у ТОВ "ОСКАР СВ" та ТОВ "МАРТІН ТРЕЙД" відповідно.

Рішення про нарахування позивачу суми військового збору та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску прийняті контролюючим органом з підстав завищення ОСОБА_6 витрат, що не підтверджені документально.

Згідно п.16.1, підрозділу 10, розділу XX ПК України встановлено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені п.162.1 ст.162 цього Кодексу. Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені ст.163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Отже об'єктом оподаткування військового збору є чистий оподатковуваний дохід.

Відповідно до п.1, ч.4, ст.4. Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, у тому числі, ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Частиною 2 п.1 ст.7 цього Закону передбачено, що базою нарахування єдиного внеску для платників, зазначених в ч.4 п. 1 ст. 4 Закону є сума доходу (прибутку), отриманого від здійснення господарської діяльності, що обкладається податком на доходи фізичних осіб.

Оскільки суд визнав безпідставним донарахування контролюючим органом податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 11150,91 грн., згідно податкового повідомлення-рішення №/179 від 26.06.2017 року, то, відповідно, нарахування позивачу суми військового збору є також безпідставним.

Відповідно до п.3 ч.11 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Відповідно до пп.14.1.7 ст.14 та пп.17.1.7 ст.17 ПК України платник податків має право на оскарження рішень контролюючих органів в порядку і строки, які встановлені цим Кодексом за процедурами адміністративного оскарження, або в судовому порядку.

Оскільки суд визнав безпідставним донарахування контролюючим органом податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 11150,91 грн., згідно податкового повідомлення-рішення №/179 від 26.06.2017 року, то відповідно рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 26.06.2017 року № /178 є також безпідставним.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладені норми відповідачем не доведено правомірність спірних податкових повідомлень-рішень, а отже позовні вимоги позивача про їх скасування підлягають до задоволення.

У зв'язку із задоволенням позовних вимог у відповідності до статті 94 КАС України сплачений позивачами судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись Конституцією України, ОСОБА_7 кодексом України, статтями 11, 99, 158 - 163, 167 і 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 26.06.2017 року №/177 і №/179 та рішення від 26.06.2017 року №/178 про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Стягнути на користь ОСОБА_6 4800,0 грн судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 04 грудня 2017 року

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1