Справа № 264/2109/17
Суддя: Пустовойт Т. В.
Дата ухвалення: 2017-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/2109/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2017 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі судді Пустовойт Т.В. при секретарі Родіній Н.В., у відсутності сторін в письмовому провадженні у приміщенні суду в м. Маріуполі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2017 року позивачка звернулась до суду із адміністративним позовом до відповідача про перерахунок індексації пенсії, посилаючись на те, що вона перебуває на обліку в УПФУ в Іллічівському районі міста Маріуполя, отримуючи пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення". З 31.12.2010 року позивачка не працює. При зверненні до відповідача про отримання даних щодо проведення індексації її пенсії та згідно відповіді позивачка довідалась про порушення відповідачем її прав при проведенні індексації пенсії, бо при проведенні індексації відповідач визначав базовий місяць кожного разу, коли підвищувалась мінімальна пенсія для непрацездатних осіб. Позивачка вважає такі дії відповідача протиправними, щодо визначення базового місяця при проведенні індексації в період, починаючи з грудня 2013 року, що призвело до зменшення пенсії позивачки. Вказує, що відповідач проводив індексацію її пенсії з порушенням Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

На підставі переліченого просила суд визнати неправомірною бездіяльність УПФУ в Іллічівському районі м.Маріуполя щодо невиконання вимог законодавства при проведенні індексації пенсії на підставі Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», зобовязати УПФУ в Іллічівському районі м. Маріуполя провести позивачці перерахунок величини приросту індексу споживчих цін, яка використовується для проведення індексації грошових доходів населення виходячи із базового місяця грудень 2013 року та розрахунку індексу споживчих цін з січня 2014 року, включивши у розрахунок період з січня 2015 року по вересень 2015 року, при цьому розрахунок величини приросту індексу споживчих цін провести наростаючим підсумком з урахуванням розрахованої відповідачем величини приросту індексу споживчих цін за період з січня 2014 року по січень 2015 року, а також зобовязати відповідача провести перерахунок суми фіксованої індексації позивачці, виходячи з базового місяця вересень 2015 року використовуючи при розрахунку сум індексації перераховану величину приросту індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення, яку розраховано наростаючим підсумком з січня 2014 року по вересень 2015 року, нарахувати та виплатити позивачці недосплачену фіксовану індексацію з урахуванням фактично виплачених сум індексації пенсії з 03.05.2016 року та стягнути судовий збір на користь позивачки в сумі 640 грн.

Позивачка та її представник ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання правової допомоги, в судове засідання не зявились, в адміністративному позові вказали про розгляд справи за їх відсутності.

Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 11.10.2017 року замінено у справі відповідача на Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, направив письмові заперечення на позов, в яких позовні вимоги не визнав та зазначив, що в грудні 2014 року до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» №1282-ХІІ були внесені зміни, зокрема доповнено статтю 5 частиною шостою такого змісту: Проведення індексацію грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообовязкового державного соціального страхування на відповідний рік. Також пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» встановлено, що Кабінетом Міністрів України затверджується особливий порядок проведення індексації грошових доходів населення у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообовязкового державного соціального страхування на 2015 рік, а норми і положення Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи із наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообовязкового державного соціального страхування. Діючі на сьогоднішній час обмеження на проведення нарахування та виплату індексації мають застосовуватися управлінням у чіткій відповідності із розмірами бюджетних асигнувань, оскільки такі норми є чинними та не скасовані в установленому законом порядку, а вимоги п. 9 прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» не визнанні неконституційними.

Отже з січня 2015 року проведення індексації наростаючим підсумком та виплата фактично нарахованих сум проводиться виключно в межах бюджетних асигнувань на вказані цілі, встановлених Кабінетом Міністрів України, та з урахуванням затверджених бюджетів Пенсійного фонду України на 2015 рік індексації пенсії позивачки в заявленому розмірі є неможливою. У звязку із цим просить суд у задоволенні позову відмовити.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Іллічівському районі міста Маріуполя та отримує пенсію зі зниженням віком за Списком № 2 відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 13.12.1999 року.

У січні 2017 року позивачка звернулась до відповідача із заявою про отримання даних щодо проведення індексації пенсії.

Листом відповідача від 15.02.2017 року № 2522/02 позивачці повідомлено, зокрема, про те, що з 01.12.2016 року по теперішній час загальний розмір пенсійної виплати складає 2356,06 грн., з них 1822,95 грн. розмір пенсії за віком згідно ст.27 Закону; 261,87 грн. - доплата за понаднормативний стаж 21 рік відповідно до статті 28 Закону непрацюючому; 54,46 грн. підвищення по ст.42 Закону; 116,78 грн. доплата до мінімальної пенсії; 100,00 грн. доплата по Постанові № 327 від 23.04.2012 року.

Згідно ч. 1 ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" (далі за текстом постанови - Закон) індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг; а поріг індексації - це величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Статтею 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, і які не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат).

Стаття 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», зазначає, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. (В період до 01.01.2016 року стаття 4 вказаного закону закріплювала поріг індексації на рівні 101,00 відсотка).

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв'язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною 4 статті 5 Закону передбачено, що індексація пенсій, інших виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших видів соціальної допомоги проводиться відповідно за рахунок Пенсійного фонду України, фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, за рахунок коштів Державного бюджету України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (далі - Порядок).

Згідно до п. 1-1 Порядку обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з 6 березня 2003 року (дати опублікування Закону України від 6 лютого 2003 року "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення").

За п. 4 Порядку індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, індексуються пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат).

Разом з тим, 28 грудня 2014р. до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" були внесені зміни, зокрема доповнено статтю 5 частиною шостою такого змісту: «Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на відповідний рік».

Одночасно з цим, пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», встановлено, що Кабінетом Міністрів України затверджується особливий порядок проведення індексації грошових доходів населення у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообовязкового державного соціального страхування на 2015 рік, а норми і положення Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2015 рік.

Бюджетом Пенсійного фонду України на 2015 рік, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2015 року № 67, та Бюджетом Пенсійного фонду України на 2016 рік, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 березня 2016 року № 190, не передбачено видатки на проведення індексації пенсії.

Отже з 01 січня 2015 року проведення індексації наростаючим підсумком та виплата фактично нарахованих сум проводиться виключено у межах бюджетних асигнувань на вказані цілі, встановлених Кабінетом Міністрів України. Діючі на сьогоднішній час обмеження на проведення нарахування та виплату індексації мають застосовуватися відповідачем у чіткій відповідності із розмірами бюджетних асигнувань, оскільки такі норми є чинними та не скасовані в установленому законом порядку, а вимоги п.9 прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» не визнані неконституційними.

Крім того у рішенні від 26 грудня 2011 року N 20-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі "Ейрі проти Ірландії" також констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового.

Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004 року.

Одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею.

За рахунок бюджетних джерел забезпечується соціальний захист широких верств населення країни, серед яких особи, що отримують пенсії та інші види соціальних виплат та допомоги. Це покладає на державу обовязок дотримуватися частин першої, третьої статті 95 Основного Закону України, згідно з якими бюджетна система України будується на засадах справедливого і неупередженого розподілу суспільного багатства між громадянами і територіальними громадами; держава прагне до збалансованості бюджету України.

У Рішенні від 27 листопада 2008 року N 26-рп/2008 у справі про збалансованість бюджету Конституційний Суд України зазначив, що положення частини третьої статті 95 Конституції України стосовно прагнення держави до збалансованості бюджету України у системному звязку з положеннями частини другої цієї статті, статті 46 Конституції України треба розуміти як намагання держави при визначенні законом про Державний бюджет України доходів і видатків та прийнятті законів, інших нормативно-правових актів, які можуть вплинути на доходну і видаткову частини бюджету, дотримуватися рівномірного співвідношення між ними та її обов'язок на засадах справедливого, неупередженого розподілу суспільного багатства між громадянами враховувати загальносуспільні потреби, необхідність забезпечення прав і свобод людини та гідних умов її життя.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 26 грудня 2011 року N 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

У Рішенні від 25 січня 2012 року N 3-рп/2012 Конституційним Судом розяснено, що в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах.

Конституційним судом вирішено, що порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, регулює Кабінет Міністрів України відповідно до Конституції та законів України.

Отже, з системного аналізу тлумачень та розяснень, наданих Конституційним судом України в його рішеннях, та практики Європейського суду з прав людини, рішення якого згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» мають застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права, вбачається, що наведені норми законів України про державний бюджет України на 2015 рік та "Про індексацію грошових доходів населення" надають Кабінету Міністрів України право проводити індексацію пенсії в меншому розмірі ніж передбачено існуючим Порядком, або зафіксувати розмір індексаційних виплат на певному рівні, виходячи із наявних фінансових ресурсів бюджету Пенсійного фонду, що є законним та не вважається порушенням прав позивача.

До подібних висновків також дійшов Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 03 червня 2014 року по справі «Велікода проти України», де в пункті 27, 28 рішення зазначив, що зміни до Закону України про державний бюджет України були внесені відповідно до законної процедури і що вони відповідали вимозі щодо законності за статтею 1 Першого протоколу. Європейський Суд також не зміг дійти висновку, що передавши Кабінету Міністрів України право на встановлення розміру соціальних пільг або виплат, Парламент України діяв у порушення якихось положень Конвенції.

Європейський суд також зазначив, що зменшення пенсії заявниці очевидно було обумовлено міркуваннями економічної політики та фінансових труднощів, з якими зіткнулася держава. За відсутності будь-яких доказів щодо протилежного та визнаючи, що держава-відповідач має широке поле свободи розсуду щодо досягнення балансу між правами, що є предметом спору, та економічною політикою, Суд не вважає, що таке зменшення було непропорційним переслідуваній легітимній меті або що воно поклало надмірний тягар на заявницю.

З урахуванням наведених положень законодавства, рішень Конституційного суду України та практики Європейського суду з прав людини дії відповідача по проведенню індексації пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2015 року в межах фінансових ресурсів бюджету Пенсійного фонду України є законними та обґрунтованими, а вимоги позивачки в такому випадку не відповідають встановленим приписам законодавства.

З огляду на вищевикладене, за існуючих обставин справи та діючих на час винесення рішення суду положень законів, підзаконних нормативних актів та затверджених розмірів бюджетів Пенсійного фонду України, суд вважає, що позовні вимоги позивачки про нарахування та виплату сум індексації пенсії з 03 травня 2016 року наростаючим підсумком, з урахуванням фактично виплачених коштів, в тих розмірах, що представлені позивачем, є незаконними і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 6-9, 19, 44, 77, 241, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії,- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Т. В. Пустовойт