Справа № 802/1879/17-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

14 грудня 2017 р. Справа № 802/1879/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дончика Віталія Володимировича,

секретаря судового засідання: Медвідь І.О.,

позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2В,

третьої особи: ОСОБА_3,

представника третьої особи: ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Липовецького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії

в с т а н о в и в :

23.10.2017 року ОСОБА_1 звернулась в суд з адміністративним позовом до Липовецького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії.

Зазначала, що 05 грудня 1994 року відповідачем вчинено актовий запис №13, яким встановлено батьківство ОСОБА_5, зокрема, в графі відомості про батька, батьком ОСОБА_6, зазначено ОСОБА_5.

29 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про скасування спірного запису про батьківство, оскільки письмова заява ОСОБА_5 про встановлення його батьком відсутня, що було з'ясовано в ході розгляду справи по оспорюванню батьківства. Також у даному письмовому зверненні, позивачка просила надати їй письмову заяву ОСОБА_5 про встановлення батьківства у разі наявності такої. За наслідком розгляду даної заяви, відповідачем надано відповідь про те, що спірний запис внесений у відповідності до вимог чинного законодавства та, що такий може бути анульований лише за рішенням суду.

Позивачка із спірним записом не погоджується, так як на час виникнення спірних правовідносин, порядок внесення актових записів регулювався Інструкцією "Про порядок реєстрації актів громадянського стану в Україні", затвердженою наказом МЮУ № 22/5 від 29.12.84 року (далі - Інструкція № 22/5 ). ОСОБА_6 (прізвище змінено після внесення спірного запису) народилась 05.11.1994 року, про що вказано в актовому записі про народження останньої. При цьому, шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 укладено 05 грудня 1994 року, тобто в день реєстрації народження дитини. Окрім того, на момент зачаття дитини ОСОБА_3, її мати ОСОБА_7 перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, а саме ОСОБА_8, зокрема між ними 11 лютого 1994 року був зареєстрований шлюб за актовим записом №97, який розірвано лише 20 липня 1994 року, про що свідчить рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 20.07.1994 року. Отже, при народженні дитини ОСОБА_7 та ОСОБА_5 не перебували у шлюбі. Відтак, має бути заява ОСОБА_5 про встановлення його батьком.

Разом з тим, позивачка стверджує, що така заява відсутня у відповідача, про що свідчить факт ненадання такої на її письмове звернення датоване вереснем 2017 року. За таких обставин, ОСОБА_1 вважає, що спірний запис вчинений із порушенням діючої на час виникнення спірних правовідносин Інструкції № 22/5, та відповідно підлягає анулюванню.

Окремо позивачка звертає увагу на те, що спірний запис порушує її права, оскільки ОСОБА_1 є рідною сестрою ОСОБА_5, який помер 31.12.2016 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-АМ №366886 від 03.01.2017 року, видане Липовецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, та бажає оформити спадщину після брата. При цьому, розпочавши оформлення спадщини після свого брата, позивачці стало відомо, що заяву також подано ОСОБА_3, яка стверджує, що є рідною донькою ОСОБА_5, що, на думку позивачки, не відповідає дійсності.

У звязку із викладеним, позивачка звернулась до суду із даним адміністративним позовом, у якому просила визнати протиправними дії Відділу запису актів громадянського стану Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області щодо вчинення актового запису №13 від 05.12.1994 року про встановлення батьківства та зобов'язати Липовецький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області анулювати актовий запис №13 від 05.12.1994 року про встановлення батьківства.

Ухвалою суду від 25 жовтня 2017 року відкрито провадження у адміністративній справі, призначено до судового розгляду та залучено до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали та просили його задовольнити в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подавши заяву (вх.№27674 від 14.12.2017 року) про розгляд справи за відсутності представника.

Третя особа та представник третьої особи у судовому засіданні заперечували щодо задоволення позову.

Відповідно до частини четвертої статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи положення зазначеної норми та заяву представника відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності останнього.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, вислухавши пояснення позивача та її представника, суд встановив наступне.

Згідно актового запису про укладення шлюбу № 7 від 11.02.1994 року, зробленого Відділом запису актів громадянського стану Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області, укладено шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 (після укладення шлюбу ОСОБА_8) ОСОБА_9.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 20.07.1994 року у справі № 2-229/1994 р., шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_10, зареєстрований в Липовецькому ЗАГС 11 лютого 1994 року, актовий запис №97 розірвано.

05.08.1994 року Відділом запису актів громадянського стану Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області зроблено Актовий запис про розірвання шлюбу № 74 між ОСОБА_8 та ОСОБА_8 (після розірвання шлюбу ОСОБА_6) ОСОБА_9.

05.12.1994 року Відділом запису актів громадянського стану Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області зроблено актовий запис №92 про одруження ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (після одруження ОСОБА_5) ОСОБА_9.

Також, 05.12.1994 року Відділом запису актів громадянського стану Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області зроблено актовий запис №13 про встановлення батьківства ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, над дитиною ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 (після встановлення батьківства ОСОБА_11).

Рішенням Липовецького районного (міського) народного суду від 24.07.2002 року, вирішено розірвати шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_12, який був зареєстрований 05.12.1994 року Липовецьким р/б ЗАГС.

27.11.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Липовецького району Вінницької області зроблено актовий запис про розірвання шлюбу № 128 між ОСОБА_5 та ОСОБА_5 (після розірвання шлюбу ОСОБА_5) ОСОБА_9.

03.01.2017 року Липовецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області видано ОСОБА_13 І-АМ №366886 про смерть ОСОБА_5 31.12.2016 року.

Листом приватного нотаріуса ОСОБА_14 Липовецького районного нотаріального округу від 03.07.2017 року № 319/02-14, позивачку повідомлено, що із заявами про прийняття спадщини після смерті 31 грудня 2016 року ОСОБА_5, звернулись спадкоємець 1 черги дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та вона ОСОБА_1 сестра, спадкоємець 2 черги. Оскільки позивачка є спадкоємицею 2 черги, підстави для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на її ім'я відсутні.

29.09.2017 року ОСОБА_1 звернулась до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Липовецького РУЮ із заявою про скасування актового запису про встановлення батьківства від 05.12.1994 року № 13, згідно якого батьком дитини ОСОБА_11 було записано ОСОБА_5.

На подану заяву, 05.10.2017 року отримала лист-відповідь за №3041/16.13-00-36 Липовецького районного Відділу державної реєстрації актів цивільного стану, згідно якого її повідомлено, що оскаржуваний актовий запис наявний у Липовецькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області та складений з дотриманням вимог чинного законодавства на той час. Відповідно підпункту 4.4. пункту IV Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, актовий запис цивільного стану може бути анульований на підставі рішення суду.

Не погоджуючись із відмовою у скасуванні актового запису про встановлення батьківства, позивачка звернулась з даним позовом до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд керується та виходить з наступного.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), Кодексом про шлюб і сім'ю 1969 року, "Інструкцією про порядок реєстрації актів громадянського стану в Україні", затвердженого Міністром юстиції України 29 грудня 1984 р. N 22/5, Законом України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" (далі - Закон №2398-VI), Сімейним кодексом України (далі СК України) та "Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання", затверджених Наказом Міністерства юстиції України №96/5 від 12.01.2011 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за №55/18793.

Так, частиною першою статті 49 ЦК України та статтями 2, 3 Закону №2398-VI визначено, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Отже, походження фізичної особи є актом цивільного стану, який підлягає державній реєстрації, а також обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Державній реєстрації та внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян підлягає зміна національності фізичної особи.

Стаття перша Закону №2398-VI визначає, що цей закон регулює відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до частин першої, другої, третьої та пятої статті 9 Закону №2398-VI, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

В свою чергу, актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною першою статті 6 Закону №2398-VI визначені повноваження відділів державної реєстрації актів цивільного стану, а саме, відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Положеннями статті 24 Закону №2398-VI встановлений спосіб реалізації повноважень відділів щодо анулювання актового запису цивільного стану. Актовий запис цивільного стану анулюється на підставі:

1) рішення суду;

2) висновку відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану у випадках, передбачених законом.

Анулювання актового запису цивільного стану проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його зберігання.

Заява про анулювання актового запису цивільного стану подається заінтересованою особою до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника або за місцем зберігання актового запису цивільного стану, який підлягає анулюванню.

Окрім Закону, більш розширено відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені Наказом Міністерства юстиції України №96/5 від 12.01.2011 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за №55/18793 (далі - Правила №96/5) та Порядок ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого постановою КМ України №1064 від 22.08.2007 року (далі - Порядок №1064).

Так, у Правилах №96/5 містяться аналогічні Закону норми щодо порядку анулювання актових записів цивільного стану. Згідно пункту 4.1., заява про анулювання актового запису цивільного стану за встановленою формою подається заінтересованою особою до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання або за місцем зберігання актового запису, який підлягає анулюванню при пред'явленні паспорта або паспортного документа (додаток 13).

За наявності спору між заінтересованими особами питання про анулювання поновлених або повторно складених актових записів вирішується у судовому порядку.

Згідно пункту 4.4. Правил №96/5, актовий запис цивільного стану може бути анульований на підставі:

- рішення суду;

- висновку районного, районного у містах, міського (міст обласного значення), міськрайонного, міжрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції, складеного у випадках, передбачених статтею 39 Сімейного кодексу України, за заявою заінтересованої особи;

- висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану управління державної реєстрації головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі про анулювання поновленого або повторно складеного актового запису цивільного стану;

- висновку дипломатичного представництва або консульської установи України про анулювання первинного актового запису цивільного стану.

Вирішуючи питання щодо правомірності дій органу реєстрації під час складання актового запису про народження та встановлення батьківства судом враховуються наступні норми законодавства чинних станом на час вчинення таких дій.

Положення статті 52 Кодексу про шлюб та сім'ю України передбачали, що походження дитини від батьків, які перебувають між собою в шлюбі, засвідчується записом про шлюб батьків.

Частина перша статті 53 цього ж Кодексу вказувала, що походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір'ю дитини в державні органи запису актів громадянського стану.

Відповідно до частини першої статті 55 цього Кодексу, якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька дитини - за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. В разі смерті матері, визнання матері недієздатною, позбавлення її батьківських прав, а також при неможливості встановити місце її проживання, запис про батька дитини провадиться за заявою батька.

Як встановлено судом, 05.12.1994 року Відділом запису актів громадянського стану Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області зроблено актовий запис №92 про одруження ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (після одруження ОСОБА_5) ОСОБА_9. У цей же день, 05.12.1994 року Відділом запису актів громадянського стану Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області зроблено актовий запис №13 про встановлення батьківства ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, над дитиною ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_2 (після встановлення батьківства ОСОБА_11), на підставі спільної заяви батьків від 05.12.1994 року, про що зазначено у пункті 15 актового запису.

Крім того, 05.12.1994 року Відділом запису актів громадянського стану Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області зроблено актовий запис №128 про народження ОСОБА_11, дата народження 05.11.1994 року, у графі батько дитини вказано ОСОБА_5.

Крім того, в матеріалах справи міститься копія спільної заяви про встановлення батьківства ОСОБА_5 батьком дитини ОСОБА_6 від 05.11.1994 року.

Таким чином, наявність такої заяви спростовують первинні доводи позивача щодо безпідставності у вчиненні актового запису про встановлення батьківства.

Судом також спростовуються додаткові заперечення представника позивача про недотримання Інструкції про порядок реєстрації актів громадянського стану в Україні № 22/5 наступним.

На переконання суду, норми Кодексу про шлюб та сім'ю України в частині, що стосуються необхідності спільної заяви батьків про визнання батьківства в разі не перебування в шлюбі слід розуміти так, що така заява має бути подана батьками дитини в разі коли станом на дату її народження дитини, батьки не перебували в шлюбі. Натомість, дата народження дитини та дата реєстрації народження можуть не відповідати один одній.

А тому, реєстрація шлюбу 5.12.1994 року між ОСОБА_16 та ОСОБА_5, в той час як дата народження дитини 5.11.1994 року, не було безумовною підставою для зазначення в свідоцтві про народження дитини батьком ОСОБА_5,

Таким чином, оскільки ОСОБА_5 та ОСОБА_16 на момент народження народження дитини не перебували у шлюбі між собою, тому 05.12.1994 року ними було подано спільну заяву про визнання батьківства, відповідно до якої 05.12.1994 року відділом було складено два актових записи про народження та про визнання батьківства.

З огляду на що, відповідач, під час реєстрації встановлення батьківства ОСОБА_5 над дитиною ОСОБА_15 діяв в межах, в спосіб та в порядку визначеному Сімейним кодексом України.

Пленум Верховного Суду України в п. 6 своєї постанови № 3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз'яснив, що у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про включення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.

Крім того, Пленум Верховного Суду України в п. 9 вказаної постанови роз'яснив, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК (1618-15) рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Відповідно до п.11 постанови, судам слід ураховувати, що відповідно до ст.136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини.

Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове ОСОБА_13 про народження.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п. 2.16.4. Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов'язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного стану органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що у випадку якщо в свідоцтві про народження вже визначено батька дитини, за відсутності порушень під час реєстрації, зміна відомостей до свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану про походження особи можлива виключно за рішенням суду.

Разом з тим, відповідно до пункту першого частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

За таких обставин, з урахуванням того, що ОСОБА_5 та ОСОБА_16 на момент народження дитини не перебували у шлюбі між собою, однак 05.12.1994 року ними було подано спільну заяву про визнання батьківства, відповідно до якої 05.12.1994 року відділом було складено два актових записи про народження та про визнання батьківства, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки про визнання протиправними дії Відділу запису актів громадянського стану Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області щодо вчинення актового запису №13 від 05.12.1994 року про встановлення батьківства та зобов'язання Липовецького районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області анулювати актовий запис №13 від 05.12.1994 року про встановлення батьківства - задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що відповідно до статті 94 КАС України, особі, що не є субєктом владних повноважень у разі відмови у задоволені позову судовий збір не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд-

п о с т а н о в и в :

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дончик Віталій Володимирович