Справа № 320/3496/17
Суддя: Фомін В. А.
Дата ухвалення: 2017-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 19.12.2017
Справа № 320/3496/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2017 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Фоміна В.А,

при секретарі Захаровій І.І.,

за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представника ТОВ «Морена» - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі справу за адміністративним позовом Приватного Підприємства «Рассвет» до Мелітопольської міської ради Запорізької області, Треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Морена», Управління Держгеокадастру у Мелітопольському районі про визнання рішення недійсним,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати Рішення Мелітопольської міської ради Запорізької області VI скликання 63 сесія № 1/2 від 29.01.2015 року недійсним. В обґрунтування позову позивач зазначив, що міжПП «Рассвет» та Мелітопольською міської радою Запорізької області 22 березня 2011 року укладений договір оренди земельної ділянки, за умовами якого Мелітопольська міська рада (орендодавець) надає, ПП «Рассвет» (орендар) приймає в строкове платне користування земельну ділянку землі житлової та громадської забудови, загальною площею 722 кв. м., розташовану в м. Мелітополь, вул. Чкалова, 144, 144/1 для розміщення та експлуатації магазину, офісу та складських приміщень (кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0002). Договір укладено на 50 (пятдесят років).

Відповідно до державного акту на право постійного користування землею ІІ-ЗП № 001735 від 22.08.2001 року, товариство з обмеженою відповідальністю «Морена» е суміжним користувачем, якому в постійне користування передано 0,39 га. Земельну ділянку надано для розташування складських приміщень. Відповідно до плану зовнішніх меж землекористування, е територія спільного користування ПП «Рассвет» та ТОВ «Морена», яка використовується як проїзд.

Рішенням Мелітопольської міської ради Запорізької області VI скликання 63 сесія № 1/2 від 29.01.2015 року надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі/ на місцевості по вул. Чкалова, 144, орієнтованою площею 0,39 га для розміщення та експлуатації складських приміщень товариству з обмеженою відповідальністю «Морена».

Позивач вважає, що це рішення порушує права та охоронювані законом інтереси позивача ПП «Рассвет», тому що в площу проїзду загального користування включена частина земельної ділянки, яка вже знаходиться в користуванні ПП «Рассвет». ПП «Рассвет» неодноразово зверталось до Мелітопольської міської ради та ТОВ «Морена» для вирішення питання поділу проїзду загального користування між ПП «Рассвет» та ТОВ «Морена», але конкретного рішення не прийнято. Позивач вважає, що відсутність проїзду є суттєвою перешкодою для здійснення господарської діяльності підприємства, крім того це також є порушенням вимог Закону України «Про охорону праці».

Відповідач вказаним рішенням здійснив волевиявлення щодо укладення договору оренди з ТОВ «Морена» та надав дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою в межах, які порушують законні права ПП «Рассвет».

В судовому засіданні представники позивача підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судове засідання зявилася, проти задоволення позову заперечувала, вказала, що вказане рішення не створює для позивача ПП «Рассвет» та третій особи ТОВ «Морена» жодних негативних наслідків, дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою не є рішенням про надання земельної ділянки в оренду.

Представник третій особи ТОВ «Морена» - ОСОБА_6 в судове засідання зявилася, проти задоволення позову заперечувала, вказала, що проїзд використовується позивачем ПП «Рассвет» та ТОВ «Морена» спільно. Технічна документація із землеустрою готувалась в межах державного акту на право постійного користування земельною ділянкою.

Представник третьої особи - Управління Держгеокадастру у Мелітопольському районі у судове засідання не з?явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Пункт 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлює, що до питань місцевого значення належить регулювання сільськими, селищними, міськими радами земельних відносин. Також відповідно до пунктів «а» - «г» статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад належать розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності. Отже, органи місцевого самоврядування у вказаних правових відносинах є субєктами владних повноважень, які виконують владні управлінські функції (нормотворчу, координаційну, дозвільну, реєстраційну, розпорядчу).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (ч. 1 ст. 122 ЗК України).

Статтею 123 ЗК України встановлено, що передача земельних ділянок в користування передбачає проходження певної процедури з виготовлення проекту землеустрою (або технічної документації у разі надання у користування земельної ділянки, межі якої встановлені в натурі (на місцевості), без зміни її цільового призначення), його погодження компетентними органами тощо, що в подальшому є підставою для прийняття відповідного рішення органом місцевого самоврядування з цього питання.

Водночас згідно із приписами ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. При цьому документи, що посвідчують право на земельну ділянку, визначені у ст. 126 ЗК України.

Способи захисту прав на земельні ділянки визначені ст. 152 ЗК України.

За приписами наведеної норми держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно із ст. 43 Закону України від 09 квітня 1999 року N 586-XIV "Про місцеві державні адміністрації" розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, Кабінетом Міністрів України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

При цьому ч. 1 ст. 5 КАС України вказує, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Так, ч. 2. ст. 186 ЗК України визначає, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об'єкт будівництва або планується розташування такого об'єкта, подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Крім того, у подальшому внесені зміни до ст. 118 ЗК України, які направлені на спрощення процедури відведення земельних ділянок у власність, зокрема запроваджено принцип мовчазної згоди на етапі отримання дозволу на розроблення документації із землеустрою, оскільки у випадку бездіяльності суб'єкта владних повноважень, внаслідок якої протягом місяця не розглянута заява про надання дозволу на виготовлення проектної документації, заявник має право здійснити замовлення проекту відведення земельної ділянки (Постанова Верховного Суду України, палата в адміністративних справах Верховного Суду, від 10 грудня 2013 року, N 21-358а13).

На підставі наданих позивачем доказів на обґрунтування адміністративного позову судом встановлено, що міжПП «Рассвет» та Мелітопольської міської радою Запорізької області 22 березня 2011 року укладений договір оренди земельної ділянки, за умовами якого, Мелітопольська міська рада (орендодавець) надає, ПП «Рассвет» (орендар) приймає в строкове платне користування земельну ділянку землі житлової та громадської забудови, загальною площею 722 кв. м., розташовану в м. Мелітополь, вул. Чкалова, 144, 144/1 для розміщення та експлуатації магазину, офісу та складських приміщень (кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0002). Договір укладено на 50 (пятдесят років).

Відповідно до державного акту на право постійного користування землею ІІ-ЗП № 001735 від 22.08.2001 року, товариство з обмеженою відповідальністю «Морена» е суміжним користувачем, якому в постійне користування передано 0,39 га. Земельну ділянку надано для розташування складських приміщень. Відповідно до плану зовнішніх меж землекористування, е територія спільного користування ПП «Рассвет» та ТОВ «Морена», яка використовується як проїзд.

Рішенням Мелітопольської міської ради Запорізької області VI скликання 63 сесія № 1/2 від 29.01.2015 року надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі/ на місцевості по вул. Чкалова, 144, орієнтованою площею 0,39 га для розміщення та експлуатації складських приміщень товариству з обмеженою відповідальністю «Морена».

Таким чином, перевіривши підстави позову, суд приходить до висновку, що Рішення Мелітопольської міської ради Запорізької області VI скликання 63 сесія № 1/2 від 29.01.2015 року є частково недійсним, оскільки не відповідає вищевказаним нормативним вимогам, а тому позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону і підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 116,122,123,124,125,126,152,1861 Земельного кодексу, п. 34 ч.1 ст. 26, ст.33 Закону України «Про місцеве самоврядування», ст.ст. 2, 5, 6, 9, 211, 241, 244, 246 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного Підприємства «Рассвет» до Мелітопольської міської ради Запорізької області, Треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Морена», Управління Держгеокадастру у Мелітопольському районі про визнання рішення недійсним -задовольнити частково:

Визнати Рішення Мелітопольської міської ради Запорізької області VI скликання 63 сесія № 1/2 від 29.01.2015 року у частині надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі/ на місцевості по вул. Чкалова, 144, в м. Мелітополі Запорізької області, орієнтованою площею 0,39 га для розміщення та експлуатації складських приміщень Товариству з обмеженою відповідальністю «Морена» (п. 1.1) - недійсним.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Мелітопольський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В.А. Фомін