Справа № 348/2172/17
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2017-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/11817/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції Грещук Р.П.,

час ухвалення рішення 13.11.2017 року,

місце ухвалення рішення м. Надвірна,

дата складання повного тексту рішення 13.11.2017 року,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з позовом до Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (далі відповідач) про визнання неправомірними дій та зобовязання відповідача нарахувати і виплатити пенсію за віком з 01 червня 2015 року по 18 вересня 2017 року.

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13 листопада 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та невстановлення всіх обставин справи, просить оскаржувану постанову скасувати і прийняти нову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що чинним законодавством передбачено, що у період роботи особи на посаді, яка дає право на призначення пенсії чи щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених, зокрема, Законом України «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не виплачуються. Оскільки позивач у спірний період працював на посаді судді, то відновлення виплати йому пенсії відбудеться після залишення відповідної посади. Крім того, позивач пропустив строк звернення до суду.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач з 25.02.1985 року перебував на посадах: судді Верховинського районного народного суду, судді та голови Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області.

Рішенням ОСОБА_2 ради правосуддя № 2769/0/15-17 від 12.09.2017 року позивача звільнено з посади судді в звязку з поданням заяви про відставку, а 18.09.2017 року наказом № 02-03/172 в.о. голови Надвірнянського районного суду ОСОБА_3 його відраховано зі штату Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області на підставі вказаного рішення ОСОБА_2 правосуддя (а.с. 6-11).

У жовтні 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про нарахування та виплату йому пенсії за віком, призначеної згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058) за період з 01.06.2015 року по 18.09.2017 року (а.с. 10).

Відповідач листом від 20.10.2017 року № 356/Г-15 повідомив, що відповідно до Закону України № 213 від 02.03.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі Закон № 213) внесені зміни, в тому числі в ст. 47 Закону № 1058 щодо виплати пенсій, зокрема починаючи з 01.04.2015 року: у період роботи особи (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п. 1 ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року № 3551 -XII) на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - не виплачуються (а.с. 11).

Відповідно до п. 6 ст. 92 Конституції України, виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Законом № 213 внесено зміни до статті 47 Закону № 1058 та викладено вказано статтю в наступній редакції: «Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється».

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 213 порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону № 213 покладено обов'язок на Кабінет Міністрів України у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом: підготувати та подати до 1 травня 2015 року на розгляд Верховної ОСОБА_2 України проект закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних (крім пенсій військовослужбовців і наукових працівників), на загальних підставах; забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону; забезпечити приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Згідно з пунктом 5 Прикінцевих положень Закону № 213 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01 червня 2015 року прийнятий не був, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо пенсійного забезпечення і, відповідно, пенсії за цим Законом не призначаються.

З 01 червня 2015 року особам, які підпадають під дію Закону України «Про судоустрій і статус суддів», пенсія призначається відповідно до Закону № 1058.

Таким чином, з 01 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не передбачає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів», у зв'язку з чим, передбачені ст. 47 Закону № 1058 підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відпали, і з 01 червня 2015 року перешкоди для виплати позивачу вказаної пенсії відсутні.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року виплата пенсії, призначеної позивачу відповідно до Закону № 1058, підлягає відновленню у зв'язку з відсутністю зазначених у ст. 47 вказаного Закону підстав для її невиплати.

Однак, згідно із ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Враховуючи те, що те, що позивач дізнався про порушення своїх прав з листа відповідача, колегія суддів вважає, позовні вимоги з 01.06.2015 року по 20.04.2017 року слід залишити без розгляду в звязку з пропуском строку звернення до суду.

Законом України від 24.12.2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», було внесено зміни у Закон № 1058 та у частині першій статті 47 абзаци другий і третій викладено в такій редакції: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються».

Таким чином, законодавець з 01.01.2016 року призупинив виплату пенсій вже не особам, які працюють на посадах, що дають їм право на призначення спеціальних пенсій, а особам, які працюють на відповідних посадах і умовах, передбачених, зокрема, Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

08.06.2016 року Конституційним Судом України прийнято рішення № 4-рп/2016 у справі № 1-8/2016, яким встановлено, що застосуванню підлягають наступні норми ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»:

- частина третя статті 141 «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання»;

- перше речення частини пятої статті 141 «Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного суддею після виходу у відставку»;

- не підлягає застосуванню положення пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII в частині скасування з 1 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Проте, вказаним рішенням не скасовано норми про заборону отримувати працюючому судді пенсію та заробітну плату одночасно.

Відповідно до ст. 47 Закону № 1058 тимчасово, по 30 вересня 2017 року: особам (крім осіб з інвалідністю I та II груп, осіб з інвалідністю внаслідок війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які займають посади державної служби, визначені Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу», а також працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

З 1 жовтня 2017 року пенсії виплачуються без урахування одержуваної заробітної плати (доходу) або пенсійних виплат з накопичувальної системи пенсійного страхування чи пенсійних виплат із системи недержавного пенсійного забезпечення, крім випадків, передбачених законом.

Враховуючи вищенаведене, у позивача є право на виплату пенсії за віком після 01.10.2017 року. Проте, оскільки позивач просить виплатити пенсію за період до 18.09.2017 року, то позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Керуючись ст.ст. 308,311,315,317,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області задовольнити частково.

Постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13 листопада 2017 року у справі № 348/2172/17 скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги в частині визнання неправомірними дій Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови у поновленні та виплаті ОСОБА_1 пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнобов'язкове державне пенсійне страхування» з 01.06.2015 року по 20.04.2017 року залишити без розгляду у звязку із пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає за винятками, визначеними ст. 328 КАС України в строки, передбачені ст.329 КАС України.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6