Справа № 2а-10/11/0207
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2012-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а-10/11/0207
Головуючий у 1-й інстанції: Дєдов М.С.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2012 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Боровицького О. А.

суддів: Драчук Т. О. Ватаманюка Р.В.

при секретарі: Александровій К.В.

за участю:

представника відповідача: ОСОБА_2

представника позивача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 міської ради Іллінецького району Вінницької області на постанову Іллінецького районного суду Вінницької області від 10 жовтня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_4 міської ради Іллінецького району Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення ОСОБА_4 міської ради Іллінецького району Вінницької області , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулись в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_4 міської ради Іллінецького району Вінницької області, в якому з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог (а.с. 89) просять визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_4 міської ради Вінницької області 22 сесії 5 скликання від 21 травня 2009 року про розгляд протесту прокурора Іллінецькою міською радою Іллінецького району Вінницької області, яким вирішено: "Внести зміни до рішення 17 сесії 5 скликання від 30.10.2008 року "Про безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам" стосовно ОСОБА_5 жительки АДРЕСА_1, змінивши площу земельної ділянки розташованої в м. Іллінці по вул. Пестеля 30 з 0,1510 га на 0,12 га".

Постановою Іллінецького районного суду Вінницької області від 10 жовтня 2011 року позов задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення 22 сесії 5 скликання ОСОБА_4 міської ради Іллінецького району Вінницької області від 21.05.2009 року "Про розгляд протесту прокурора", згідно якого внесено зміни до рішення 17 сесії 5 скликання ОСОБА_4 міської ради від 30.10.2008 року "Про безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам" стосовно ОСОБА_5, жительки АДРЕСА_2 і яким змінено площу земельної ділянки розташованої в м. Іллінці по вул. Пестеля, 30 та передачу в приватну власність ОСОБА_5 з 0,1510 га на 0,12 га.

Не погодившись з ухваленим рішенням відповідач - ОСОБА_4 міська рада Вінницької області подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Іллінецького районного суду від 10.10.2011 року та залишити позовну заяву без розгляду. Аргументуючи доводи апеляційної скарги, апелянт вказує, що Іллінецький районний суд ухвалив помилкову постанову, яка на думку апелянта, є необґрунтованою та такою, що порушує права та законні інтереси міської ради, а також прийнята з порушенням процесуального і матеріального права. Крім того, акцентує, що судом першої інстанції, була допущена помилка при обчисленні строку звернення до суду з даним позовом.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивачів та відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правову оцінку обставин у справі та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини, які підтверджується матеріалами справи.

ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є власниками 1/3 частки житлового будинку та відповідної частки господарських будівель, що розташовані в м. Іллінці по вул. Пестеля, 30.

Рішенням 17 сесії 5 скликання ОСОБА_4 міської ради від 30 жовтня 2008 року (а.с. 15) та додатку до цього рішення (а.с. 17) ОСОБА_5 було передано у приватну власність 0,1510 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, ведення селянського господарства.

Рішенням 22 сесії 5 скликання від 21.05.2009 року ОСОБА_4 міської ради "Про розгляд протесту прокурора" до рішення 17 сесії 5 скликання ОСОБА_4 міської ради від 31.10.2008 року були внесені зміни, а саме земельну ділянку передану у приватну власність ОСОБА_5 зменшено з 0,1510 га до 0,12 га.

Позивачі вважають, що рішення 22 сесії 5 скликання від 21.05.2009 року ОСОБА_4 міської ради "Про розгляд протесту прокурора" порушує їх законні права, адже земельної ділянки площею 0,12 га не вистачає для розміщення та обслуговування існуючого житлового будинку та господарських будівель, що не дає змоги їм користуватись вказаними будівлями звернулись в суд з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та підтвердження планом земельної ділянки розташованої в м. Іллінці по вул. Пестеля 30 та Пестеля, 30А від 20.09.2011 року та оглядом земельної ділянки на місці, проведеного судом 16 та 28 вересня 2011 року у відповідності до вимог статті 147 КАС України. До того ж, мотивуючи постанову від 10 жовтня 2011 року суд першої інстанції зважав на те, що загальна площа присадибної ділянки попереднього власника цих будівель складала 0,2239 га, що підтверджується кадастровим планом від 21.06.2006 року (а.с. 27). Вважає, що рішення про вилучення земельної ділянки у попереднього власника чи у позивачів ОСОБА_4 міською радою не приймалось, відтак, згідно частини 1 статті 120 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку від попереднього власника має перейти до позивачів. Також, зазначено, що відповідачем, всупереч положень частини 2 статті 71 КАС України , доказів щодо правомірності рішення 22 сесії 5 скликання від 21.05.2009 року суду не надано.

На правовідносини сторін, що виникли поширюються положення Земельного кодексу України. Суб'єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним Кодексом України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом (частина перша); набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина друга).

Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності та право користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що підтверджує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад відноситься, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, затвердження в установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації.

Статтею 59 зазначеного Закону встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Як вбачається з матеріалів справи, у позивача право - ОСОБА_5 на земельну ділянку розміром 0,1510 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, ведення селянського господарства, виникло на підставі рішення 17 сесії 5 скликання ОСОБА_4 міської ради від 30 жовтня 2008 року та додатку до цього рішення (а.с. 15, 17). ОСОБА_6 та ОСОБА_7 стали співвласниками житлового будинку будівель і споруд, які знаходяться на вул. Пестеля, 30 в м. Іллінці 25 листопада 2009 року на підставі договору купівлі-продажу.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі ї в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 377 ЦК України в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, до особи, яка придбала будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Теж визначено і статтею 120 ЗК України, де вказано, що при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. При відчуженні будівель та споруд, які розташовані на орендованій земельній ділянці, право на земельну ділянку визначається згідно з договором оренди земельної ділянки. При переході права власності на будівлю або споруду до громадян або юридичних осіб, які не можуть мати у власності земельні ділянки, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташована будівля чи споруда.

З огляду на викладене суд вважає, що наявність на спірній земельній ділянці об'єкту нерухомості, переданого на праві приватної власності ОСОБА_5, а також той факт, що рішення міської ради на цю земельну ділянку площею 0,1510 га видавався саме для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, ведення селянського господарства створюють для позивача право на перехід права землекористування спірною земельною ділянкою для обслуговування об'єктів нерухомості.

Крім того, відповідно до вже згаданих вище статей 377 ЦК України та 120 ЗК України в редакціях, що діють на даний час, до особи, яка набула право власності на будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Помилковими є твердження відповідача, викладені в апеляційній скарзі, про те, що суд першої інстанції необґрунтовано посилається на вимоги норм закону, який не діяв на час виникнення спору. Суд вважає, що саме ці норми закону найбільш точно регулюють спірні правовідносини, а тому вважає за можливе застосувати їх при вирішенні даного спору.

Враховуючи, що згідно схеми земельних ділянок від 20 вересня 2011 року, земельна ділянка, яка зайнята належними позивачам житловим будинком, будівлями та спорудами та на частину земельної ділянки , яка є необхідної для їх обслуговування - становить 0,1314 га, і даний факт не спростований відповідачем, колегія суддів вважає, що рішення 22 сесії 5 скликання від 21.05.2009 року ОСОБА_4 міської ради "Про розгляд протесту прокурора" ухвалене ОСОБА_4 міською радою необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що відповідають дійсним обставинам, встановленим у справі.

Стосовно посилання апелянта на те, що суд першої інстанції допустив помилку при обчисленні строку звернення до суду, потрібно зазначити, що суд першої інстанції визнав причину пропуску строку звернення до суду поважною.

Суд апеляційної інстанції згідно частини 1 статті 195 КАС України переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Апеляційна скарга не містить доводів, які б спростовували висновок суду про поважність причин пропущення строку звернення до суду з позовом.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені статтями 201 - 204 КАС України.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

У звязку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_4 міської ради Вінницької області залишити без задоволення, а постанову Іллінецького районного суду Вінницької області від 10 жовтня 2011 року без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 міської ради Іллінецького району Вінницької області, - залишити без задоволення, а постанову Іллінецького районного суду Вінницької області від 10 жовтня 2011 року, без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 06 квітня 2012 року .

Головуючий суддя Боровицький О. А.

Судді Драчук Т. О.

ОСОБА_8