Справа № 826/9696/16
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 грудня 2017 року № 826/9696/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Васильченко І.П., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1

доГоловного управління Держпродспоживслужби в Київській області
провизнання незаконним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області, в якому просить визнати незаконним та скасувати наказ Головної державної фітосанітарної інспекції від 16.03.2016 р. № 14-К в частині притягнення її до дисциплінарної відповідальності.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем під час прийняття рішення не було дотримано вимог чинного законодавства в частині обґрунтованості оскаржуваного рішення.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, оскільки її дії, які стали об'єктом скарги ОСОБА_2, відповідали вимогам чинного законодавства у питаннях дотримання фітосанітарних вимог країн-експортерів. Належного розслідування за фактами, викладеними у скарзі, відповідачем не проводилось.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив суд відмовити в їх задоволенні, оскільки державним фітосанітарним інспектором ОСОБА_1. не виконуються належним чином її функціональні обов'язки.

В судовому засіданні суд за згодою сторін ухвалив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на державній службі та обіймала посади:

з 22.07.2013 р. головного спеціаліста - державного фітосанітарного інспектора відділу державного нагляду Головної державної фітосанітарної інспекції (ГДФІ),

з 11.05.2016 р. - посаду головного спеціаліста відділу фітосанітарних заходів на кордоні управління фіто санітарної безпеки Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області.

Внаслідок реорганізаційних заходів, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 р. № 1092, згідно із наказом Державної ветеринарної та фітосанітарної служби від 16.01.2016 р. № 36 ГДФІ реорганізовано шляхом його приєднання до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області, а позивача наказом від 10.05.2016 р. № 109-к переведено на зазначену вищу посаду за переведенням.

Наказом Головної державної фітосанітарної інспекції від 16.03.2016 р. № 14-К ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності шляхом накладення стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність на підставі скарги ОСОБА_2 за виявлення порушення вимог законодавства. Наказ доведено до її відома 22.03.2016 р.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернулась до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях регламентовано Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року N 889-VIII (надалі - Закон N 889-VIII).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 р. № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворено, зокрема, Державну службу України з питань з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, реорганізувавши шляхом перетворення Державну ветеринарну та фітосанітарну службу і приєднавши до Служби, що утворюється, Державну інспекцію з питань захисту прав споживачів і Державну санітарно-епідеміологічну службу, поклавши на Службу, що утворюється, функції з реалізації державної політики, які виконували органи, що припиняються (крім функцій з реалізації державної політики у сфері племінної справи у тваринництві, у сфері охорони прав на сорти рослин, у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження), у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників, а також функції із здійснення державного контролю (нагляду) за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; здійснення державного нагляду (контролю) у сфері туризму та курортів.

Пунктом 5 постанови встановлено, що центральні органи виконавчої влади, що утворюються шляхом реорганізації інших центральних органів виконавчої влади, є правонаступниками органів, які реорганізовуються.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 р. № 1092 «Про утворення територіальних органів Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів» утворено, зокрема, Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів та її територіальні органи.

На виконання вищевказаних постанов Кабінету Міністрів України 04.03.2016 р. утворено та зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області, як територіальний орган Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Головне управління керується Конституцією України, Законами України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року N 889-VIII, «Про звернення громадян» від 2 жовтня 1996 року N 393/96-ВР, «Про карантин рослин» від 30 червня 1993 року N 3348-XII, постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» від 13.06.2000 № 950 та Положенням про Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області, затвердженого наказом Держпродспоживслужби від 25.02.2016 р. № 13.

Відповідно до п. 3 Положення про Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області завданням Головного управління Держпродспоживслужби є реалізація повноважень Держпродспоживслужби на території Київської області, а у сферах карантину та захисту рослин на територію Київської області та м.Києва.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1, яка є державним фітосанітарним інспектором Головної державної фітосанітарної інспекції, на підставі ст. 46 Закону України «Про карантин рослин», наказу Міністерства аграрної політики України від 23.08.2005 р. № 414 «Про затвердження фітосанітарних правил ввезення з-за кордону, перевезення в межах країни, транзиту, експорту, порядку переробки та реалізації підкрантинних матеріалів» у присутності оператора міжнародного цеху ОСОБА_3 та інспектора митної служби ОСОБА_4 складено акт затримання від 16.01.2016 р. № 75/01-062/000001, згідно якого до товару, який пересилався не було надано супровідного оригіналу фітосанітарного сертифіката.

До Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України 04.03.2016 р. надійшла скарга від фізичної особи ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 на дії державних фітосанітарних інспекторів Головної державної фітосанітарної інспекції, що пов'язано із тим, що при оформленні поштових відправлень ФО ОСОБА_2 з об'єктами регулювання (насіння овочевих, квіткових культур та міцелій грибів) 16 січня та 24 лютого 2016 року на пункті при м/п «Спеціалізований ВМО № 1 (УДППЗ «Укрпошта») державними фітосанітарними інспекторами порушено вимоги п. 4.41.2 наказу Міністерства від 23.08.2005 р. № 414 «Про затвердження Фітосанітарних правил ввезення з-за кордону, перевезення в межах країни, транзиту, експорту, порядку переробки та реалізації підкарантинних матеріалів».

16.01.2016 р. ОСОБА_1 була надана пояснювальна записка, де вона зазначає, що були затримані поштові відправлення (прості бандеролі б/н) в кількості 429 шт. з насіннєвим матеріалом від ФО ОСОБА_2 з м. Слов'янськ на різні країни світу. Бандеролі були затримані у зв'язку із порушенням вимог ст. 46 Закону України «Про карантин рослин», наказу МАП України від 23.08.2005 р. № 414 та Фітосанітарних вимог країн-імпортерів на насіннєвий матеріал, а саме: був відсутній фітосанітарний сертифікат.

Наказом про застосування заходів дисциплінарного впливу ГДФІ від 16.03.2016 р. № 41-к державного інспектора ОСОБА_1. попереджено про неповну службову відповідність та попереджено, що при виявленні в подальшому порушень чинного законодавства до порушників будуть застосовані більш суворі заходи дисциплінарного впливу, не виключаючи звільнення.

В подальшому позивач звернулась до відповідача із зверненням від 06.06.2016 р. вх. № 40-с, в якому, вважаючи попередження про неповну службову відповідність на підставі скарги ОСОБА_2 незаконним та необґрунтованим, просила скасувати стягнення, накладене на неї наказом ГДФІ від 16.03.2016 р. № 14-к.

З метою розгляду звернення позивача, Головним управлінням було створено комісію наказом від 06.06.2016 р. № 56.

16.06.2016 р. о 10:15 за адресою: АДРЕСА_1 комісією у складі: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, за участю ОСОБА_1 розглянуто звернення.

Оцінюючи наведені вище обставини та пояснення сторін по справі, суд виходить із наступного.

Розділом VIII Закону N 889-VIII визначено підстави для застосування дисциплінарної відповідальності державних службовців.

Частиною 1 ст. 64 названого Закону передбачено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із ч.ч. 1, 2 Закону N 889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарним проступком є невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень (п. 5 ч. 2 цієї статті).

До державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби (ч. 1 ст. 66 Закону N 889-VIII).

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5 та 12 частини другої статті 65 цього Закону, суб'єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану (ч. 3 ст. 66 Закону N 889-VIII).

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 2 та 8 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4 та 5 частини другої статті 65 цього Закону, суб'єкт призначення або керівник державної служби може попередити такого державного службовця про неповну службову відповідність (ч. 4 ст. 66 цього ж Закону).

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 71 Закону N 889-VIII з метою визначення наявності вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку може проводитися службове розслідування.

Частинами 6, 7, 9 цієї статті визначено, що особи, які проводять службове розслідування, несуть персональну відповідальність за неповноту і необ'єктивність його висновків та за розголошення інформації щодо службового розслідування.

Особи, які проводять службове розслідування, мають право: одержувати пояснення від державного службовця, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб щодо обставин справи; одержувати у підрозділах державного органу чи за запитом в інших органах необхідні документи або їх копії та долучати до матеріалів справи; одержувати консультації відповідних спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

За результатами службового розслідування складається висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Порядок проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України "Про запобігання корупції" прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 р. N 950 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13 вересня 2017 р. N 691) (надалі - Порядок N 950).

Положеннями названого Порядку передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання службових обов'язків особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може бути проведено службове розслідування.

Відповідно до п. 8 Порядку N 950 за результатами службового розслідування члени комісії складають акт, у якому зазначаються, зокрема, обґрунтовані пропозиції щодо усунення виявлених порушень та притягнення у разі потреби винних осіб до відповідальності згідно із законодавством. У разі прийняття рішення щодо притягнення особи, стосовно якої проведено службове розслідування, до відповідальності комісія пропонує вид дисциплінарного стягнення, передбаченого законодавством.

Під час визначення виду дисциплінарного стягнення члени комісії повинні враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу особи, стосовно якої проведено службове розслідування.

Отже, наведеними вище правовими нормами передбачено підстави та порядок притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності. З метою встановлення наявності чи відсутності у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності проводиться службове розслідування за результатами якого складається акт, в якому викладаються висновки перевірки.

В той же час, відповідно до листа Головної державної фітосанітарної інспекції від 25.04.2016 р. № 01/2320 службове розслідування відносно державного службовця ОСОБА_1 не проводилось. Документи, що підтверджують реєстрацію ОСОБА_2 у Головній державній фітосанітарній інспекції як суб'єкта, що здійснює господарську діяльність, пов'язану з виробництвом та обігом об'єктів регулювання, відсутні

Як вбачається із скарги ОСОБА_2, порушення норм чинного законодавства позивачем полягають у тому, що в акті затримання № 75/01-062/000001 від 16.01.2016 р. нею було зазначено в якості підстави для затримання товару наказ № 414 від 23.08.2005 р., п.п. 4.42, 4.42.2.9, які втратили свою чинність.

В той же час, відповідачем не було враховано, що позивач допустила помилку в частині написання вказаної норми та замість п. 4.41 наказу Міністерства від 23.08.2005 р. № 414 помилково був зазначений п. 4.42. Наведене підтверджується її поясненнями.

Натомість висновки відповідача зроблені виключено виходячи із того, що на запитання члена комісії ОСОБА_6: «Чи здійснює ОСОБА_1 фітосанітарний контроль поштових відправлень ОСОБА_2?», нею було надано відповідь: «що станом на 16.06.2016 р. фітосанітарний контроль та оформлення поштових відправлень ОСОБА_2 на експорт нею не здійснювалися», що, на думку відповідача, свідчить про невиконання позивачем її посадових обов'язків.

При цьому, членами Комісії не було з'ясовано підстави затримання товару ОСОБА_2; якими мотивами та нормами законодавства керувалася позивач вчиняючи оскаржувані дії; чи віднесено затриманий товар до об'єктів регулювання у сфері карантину рослин; чи було необхідно, в даному випадку, надавати скаржнику оригінал фітосанітарного сертифікату; чи зареєстрована ОСОБА_2 як фізична особа-підприємець; чи підпадає така особа під дію Закону України «Про карантин рослин», наказу МінАПК України від 21.11.2006 р. № 690; чи підпадають вказані відносини під регулювання дії Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність»; чи розповсюджуються на ОСОБА_2 норми п. 4.41.2 Правил в частині експорту об'єктів регулювання.

Отже, наведені обставини залишилися поза увагою членів комісії та не враховані під час прийняття рішення про накладення на позивача дисциплінарного стягнення.

Окрім того, приймаючи рішення про притягнення позивача до відповідальності Комісією не було враховано фітосанітарних вимог країн-імпортерів, відповідно до яких вимагається наявність фітосанітарного сертифіката на об'єкти регулювання, у тому числі й під час пересилання поштою.

В той же час, як вбачається ОСОБА_2 займається зовнішньоекономічною торгівельною діяльністю та здійснює продаж насіння, що підтверджується інформацією із сайту інтернет-магазину www.nikitovka.com.

Суд також звертає увагу на те, що в силу приписів ч. 4 ст. 66 Закону N 889-VIII попередження про неповну службову невідповідність виноситься у разі вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4 та 5 частини другої статті 65 цього Закону, тоді як доказів того, що позивач вже притягувалася до дисциплінарної відповідальності протягом вказаного періоду матеріали справи не містять.

Наведене свідчить про формальний підхід членів Комісії до проведення перевірки обставин, викладених в скарзі ОСОБА_2, що свідчить про необґрунтованість та необ'єктивність прийнятого рішення про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Окрім того, приймаючи оскаржуване рішення, відповідачем не було враховано попередню діяльність позивача на державній службі, чим не дотримано принципу пропорційності.

Так, позивач на день накладення стягнення мала шість заохочень, зокрема, Почесну грамоту Укрголовдержкарантину та немала жодного стягнення, чим спростовуються доводи відповідача щодо того, що позивач неналежним чином виконувала свої посадові обов'язки.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 цієї статті).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ст. 86 цього Кодексу).

Виходячи із системного аналізу фактичних обставин справи та норм чинного законодавства, суд приходить до висновку про незаконність накладеного на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення на підставі наказу ГДФІ від 16.03.2016 р. № 14-К, оскільки його накладенню не передувало ґрунтовне та всебічне дослідження всіх обставин, що мають істотне значення, зокрема, не проводилося службове розслідування за фактом подання скарги, що є підставою для його скасування.

Таким чином, позивачем доведено обставини в обґрунтування заявлених позовних вимог, в той час як відповідачем не доведено правомірність прийнятого рішення з огляду на що, суд визнає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати підлягають відшкодуванню.

Керуючись статтями 69 -71, 94, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ Головної державної фітосанітарної інспекції від 16.03.2016 р. № 14-К в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Присудити на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 580,00 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.П. Васильченко