Справа № 183/1656/17
Суддя: Майна Г. Є.
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/1656/17
Провадження № 2-а/183/122/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2017 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Майної Г. Є.,

з секретарем Данильченко Т. В.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Новомосковського обєднаного Управління Пенсійного Фонду Дніпропетровської області про визнання неправомірним дій та зобовязання вчинити певні дій,-

В С Т А Н О В И В:

07 квітня 2017 року ОСОБА_1 предявив через суд позов на предмет захисту своїх прав на пенсійне забезпечення, посилаючись на протиправність припинення виплати йому пенсії за віком, у звязку з тим, що він продовжує працювати на посадах державної служби. У звязку з чим просить суд: визнати неправомірними дії Новомосковського обєднаного Управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області, зобовязати Новомосковське обєднане Управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області здійснити перерахунок пенсії за віком з березня 2015 року по 2017 рік та зобовязати відповідача здійснити виплату призначеної йому пенсії та затриманої пенсії за весь час в повному обсязі з 01 квітня 2015 року по 01 січня 2017 року.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності в письмовому провадженні, заявлені вимоги підтримає, просив їх задовольнити.

Представник відповідача Новомосковського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність в письмовому провадженні, проти позову заперечує, а також суду надані письмові заперечення на позов.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований, але підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач з 17 листопада 2015 року та по день звернення з позовом працює на посаді голови Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області та є державним службовцем (а.с. 10).

Згідно копії пенсійного посвідчення № 182070705 серії ААЕ № 452497 від 20 січня 2010 року, ОСОБА_1 перебуває на обліку Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком (а.с. 11).

Сторонами визнано, що з 01 квітня 2015 року позивачу припинено виплату призначеної пенсії.

Листом № 2393/02/15 від 17 березня 2017 року відповідач повідомив позивача про припинення виплати пенсії на підставі того, що позивач працює на посаді, що відноситься до державної служби і виплата будь-якого виду пенсії припиняється, оскільки іншого чинним законодавством не передбачено. В обґрунтування відмови наведено положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 213-VIІ від 02 березня 2015 року, із змінами внесеними Законом України № 911-VIII від 24 грудня 2015 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" якими, було внесено зміни до статті 47 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування". Пункт 5 Прикінцевих положень Закону, яким передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначається, зокрема відповідно до закону України "Про державну службу", "Про прокуратуру". Та повідомлено про те, що станом на 01 червня 2015 року норми статті 47 Закону № 213-VII залишаються чинними і на теперішній час зміни до неї не внесено. Оскільки на той час ОСОБА_1 працював на посаді, що відноситься до державної служби, в період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2016 року виплата будь-якого виду пенсії йому припинена. Враховуючи, що пенсія не нараховувалась у зазначений період і її розмір підлягав перерахунку у звязку із зміною прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, надати суму невиплаченої пенсії за період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2016 року не має можливості і підстав відповідно. Додатково зауважено, що Законом України від 06 грудня 2016 року № 1774-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" внесено зміни до окремих законів, які регулюють питання пенсійного забезпечення, зокрема, до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", яким передбачено поновлення виплати пенсії особам, які працюють в органах місцевого самоврядування з 01 січня 2017 року і виплата здійснюється в такому порядку: пенсії, призначені відповідно до законодавства України, розмір яких перевищує 150 % прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 % призначеного розміру, але не менше 150 % прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність (з 01 січня 2017 року 1 870,50 грн. = 1 247 грн. х 150 %). Таким чином з 01 січня 2017 року виплату пенсії ОСОБА_1 поновлено і її розмір складає 2 472,56 грн., з урахуванням обмежень працюючих розмір пенсії складає 2 101,68 грн. (2 472,56 х 85 %). В лютому ОСОБА_1 отримав пенсію у розмірі 4 203,36 грн. (2 101,68 грн. + 2 101,68 грн.) за січень та лютий місяці 2017 року (а.с. 8-9).

При вирішенні публічно-правового спору, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 ОСОБА_3 України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та в спосіб, що передбачені ОСОБА_3 та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 22 ОСОБА_3 України, при прийнятті нових законів або внесенні зміни до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 64 ОСОБА_3 України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених ОСОБА_3 України.

Стаття 68 ОСОБА_3 України передбачає, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися ОСОБА_3 України та законів України, не зазіхати на права і свободи, честь і гідність інших людей. ОСОБА_3 України є нормами прямої дії, і всі закони та нормативно-правові акти мають відповідати ОСОБА_3 України. Органи Пенсійного фонду України мають керуватися, в першу чергу, нормами ОСОБА_3 України як акта вищої юридичної сили.

Згідно абзацу другого частини першої статті 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (у редакції чинній з 01 квітня 2015 р.):

Тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року:

- у період роботи особи (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються;

- у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів 1 га II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього закону відновлюється.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213-VIII (далі Закон № 213) у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому чисті спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народних депутатів України", "Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Оскільки, вказаний в пункті 5 розділу III "Прикінцеві положення" Закону № 213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01 червня 2015 року не прийнятий, то з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України "Про державну службу" щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за означеним Законом не можуть бути призначені.

Таким чином, з 01 червня 2015 року посада, на якій працює позивач не дає право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу", та Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування" а отже, передбачені ст. 47 Закону № 1058 обмеження щодо виплати пенсії, перестали існувати з вказаної дати.

Так, відповідно до статті 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (в редакції з 01 січня 2016 року) тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Разом з тим, відповідно до п. 19 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" четверте речення частини сьомої статті 21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" викладено в такій редакції: "Тимчасово, у період по 31 грудня 2017 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та осіб, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист") у період служби в органах місцевого самоврядування пенсії, призначені відповідно до законодавства України, розмір яких перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність".

Таким чином, ст. 47 Закону, у вказаній редакції, не передбачає такої підстави для припинення пенсії як робота на посадах, які дають право на призначення пенсії, зокрема, передбаченої Законом України "Про державну службу" та Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування". З огляду на викладене, виплата пенсії позивачу у відповідності до Закону України "Про пенсійне забезпечення" має бути поновлена з моменту її призначення, а дії відповідача щодо не виплати призначеної пенсії є протиправними.

Разом з тим, відповідно до ст.ст. 99, 102 КАС України, заява з адміністративним позовом за захистом прав може бути подана в межах шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, який обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, і на випадок його пропуску передбачено право суду його поновити, якщо цей строк пропущено з поважних причин.

З адміністративної позовної заяви вбачається, що позивач просить суд зобовязати відповідача поновити виплату пенсії за віком за період з 2015 року з порушенням строку звернення до суду.

Справедливість судового розгляду за ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" вимагає створення рівних умов захисту прав та охоронюваних законом інтересів на всіх його стадіях, коли заінтересовані особи мають розраховувати на те, що, у всякому випадку, будуть застосовані правила щодо регулювання строків вчинення процесуальних дій, що мають, безсумнівно, мету забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання в контексті забезпечення ефективного захисту в суді принципу правової визначеності, за яким має враховуватися добросовісність заявника, момент, коли заінтересована особа мала б довідатися про порушення своїх прав та про обставини такого порушення, у звязку з чим особа має нести тягар наслідків недотримання таких правил.

Враховуючи, що виплата пенсії має періодичний характер і про її розміри позивач не міг не дізнатися у день розрахунку кожного поточного місяця, належить дійти висновку, що жодні причини не можуть виправдовувати зволікання позивача зі зверненням протягом розумного строку до цього адміністративного суду, а будь-яких обєктивних перепон, які б перешкоджали своєчасному предявленню адміністративного позову, з поданих суду доказів не вбачається, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зобовязання поновити виплату з 01 квітня 2015 року пенсії залишити без розгляду в частині зобовязання поновити виплату до 07 жовтня 2016 року, оскільки позивач звернувся до суду лише 07 квітня 2017 року.

Враховуючи наведене, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, однак у урахуванням пропущеного строку звернення до суду, підлягають частковому задоволенню.

Крім того, з урахуванням ст. 88 КАС України, судовий збір підлягає стягненню з державного бюджету на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 158, 160 163, 183-2 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Новомосковського обєднаного Управління Пенсійного Фонду Дніпропетровської області про визнання неправомірним дій та зобовязання поновити виплату з 01 квітня 2017 року пенсії залишити без розгляду в частині зобовязання поновити виплату до 07 жовтня 2016 року.

Визнати протиправними дії Новомосковського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області стосовно припинення виплати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, призначеної щомісячної пенсії за віком з 07 жовтня 2016 року.

Зобов'язати Новомосковське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області поновити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, виплату пенсії за віком з 07 жовтня 2016 року, призначеної у відповідності до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КАС України допустити негайне виконання постанови у межах суми стягнення за один місяць.

Стягнути з Новомосковського обєднаного Управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області за рахунок Державного бюджету на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, судові витрати в сумі 640,00 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з наступного за днем її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Г.Є. Майна