Справа № 357/8850/17
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 357/8850/17 Головуючий у 1-й інстанції: Бондаренко О.В.
Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 грудня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.

за участю секретаря Цюпка Б.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Департаменту соціального захисту населення Київської обласної держаної адміністрації на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області, виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області, Департаменту соціального захисту населення Київської обласної держаної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2017 року позивач звернулась в Білоцерківський міськрайонний суд Київської області з позовом до управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області, виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області, Департаменту соціального захисту населення Київської обласної держаної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 вересня 2017 року позов задоволено:

визнано протиправною відмову управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області у прийнятті документів ОСОБА_2 для встановлення статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1;

зобов'язано управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області прийняти документи ОСОБА_2 для встановлення статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1;

зобов'язано виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області внести подання до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації для встановлення ОСОБА_2 статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1;

зобов'язано Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації розглянути подання виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області щодо встановлення ОСОБА_2 статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, та видати їй посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню, виходячи з наступного.

У відповідності до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове якщо встановить невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач є громадянкою, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986-1993 роках (безстроково), що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 (а.с. 11).

Згідно з експертним висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв'язку хвороб, що привели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильський АЕС від 09 лютого 2015 року № 440 захворювання позивача пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС (а.с. 13).

З 26 лютого 2015 року позивачу довічно встановлено третю групу інвалідності, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0206547, при цьому зазначено, що захворювання пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС (а.с. 12).

Позивач звернулась до управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області, з заявою про визнання її потерпілою від Чорнобильської катастрофи 1 категорії та видачі відповідного посвідчення.

Листом від 20.06.2017 № 4246 управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області відмовило позивачу у прийнятті документів для встановлення статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, посилаючись на те, що з 01 січня 2015 року через відсутність зони посиленого радіоекологічного контролю позивачем втрачено статус особи, яка постраждала внаслідок чорнобильської катастрофи (а.с. 14).

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання протиправною відмови управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області у прийнятті документів та наявність підстав для зобов'язання його вчинити певні дії, виходячи з наступного.

Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Так, у відповідності до п. 4 частини першої ст. 11 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

У відповідності до п. 1 частини першої ст. 14 вказаного Закону для встановлення пільг і компенсацій визначаються категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до яких належать інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу. Зазначені особи належать до 1 категорії.

Таким чином, особа набуває статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії у разі, якщо вона вже має статус постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи іншої категорії та їй встановлено інвалідність, щодо якої встановлено причинний зв'язок із Чорнобильською катастрофою.

З огляду на те, що позивач є громадянкою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії та з 26 лютого 2015 року їй було встановлено довічно ІІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного із впливом аварії на Чорнобильській АЕС позивач має право на встановлення статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та отримання відповідного посвідчення.

Визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій містилося у ст. 2 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно вказаної норми права до зон радіоактивного забруднення належали: зона відчуження, зона безумовного (обов'язкового) відселення, зона гарантованого добровільного відселення та зона посиленого радіоекологічного контролю.

Аналогічне визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій містилося у ст. 2 Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи".

01.01.2015 набув чинності Закон України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" № 76-VIII від 28.12.2014, яким статтю 2 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" було виключено, а також виключено абз. 5 ч. 2 ст. 2 Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи", який визначав зону посиленого радіоекологічного контролю як одну із зон радіоактивно забруднених територій.

Разом з цим, саме по собі виключення зони посиленого радіоекологічного контролю із переліку радіоактивно забруднених територій не позбавляє осіб, яким раніше були видані посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідного статусу і не спростовує факту проживання/роботи/навчання особи протягом, встановленого законом, проміжку часу, на території раніше віднесеній до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Прикінцевими положеннями Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" також не було передбачено, що раніше видані посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, є недійсними.

Крім того, Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції, чинній після 01.01.2015, передбачає надання особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, певних пільг та компенсацій. Зокрема, ст.ст. 51 та 56 вказаного Закону передбачають надання особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, додаткової пенсії та пільг щодо обчислення стажу роботи (служби).

Відтак в управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області були відсутні підстави для відмови у прийнятті документів позивача для встановлення їй статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1.

Колегія суддів вважає необгрунтованими посилання апелянта на те, що довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0206547 видана позивачу після 01.01.2015 та зазначає, що для вирішення питання про встановлення позивачу статусу потерпілого категорії 1 не має правового значення дата проходження позивачем огляду та встановлення інвалідності, оскільки позивач ще з 24.06.1994 має статус громадянки, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986-1993 роках, який зберігається у неї довічно.

Така ж сама правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 24 лютого 2017 року у справі № 823/1809/16 (К/800/3128/17).

Разом з цим, колегія суддів вважає передчасними висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог до виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області про зобов'язання внести подання та Департаменту соціального захисту населення Київської обласної держаної адміністрації про зобов'язання розглянути подання виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області щодо встановлення ОСОБА_2 статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, та видати їй посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, з огляду на таке.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року N 51 затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Порядок регулює правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно з п. 2 вказаного Порядку посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Абзацом 2 п. 10 вказаного Порядку встановлено, що видача посвідчень іншим потерпілим і учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також дружині (чоловіку) або опікуну дітей померлого громадянина, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що чинним законодавством встановлено певний порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області не відмовляв позивачу у внесені подання до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної держаної адміністрації, а відповідно Департамент жодного рішення за наслідками розгляду поданих позивачем документів не приймав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог до управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області .

Натомість, позовні вимоги до виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області про зобов'язання внести подання та Департаменту соціального захисту населення Київської обласної держаної адміністрації про зобов'язання розглянути подання виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області щодо встановлення ОСОБА_2 статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, та видати їй посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, на думку колегії суддів, є передчасними та задоволенню не підлягають.

Приписами ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду першої інстанції та приймає нову постанову, якщо судом не доведені обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального чи процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування постанови суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог до виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області та Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації з ухваленням в цій частині нової постанови, про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

Керуючись ст. 195, 196, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Київської обласної держаної адміністрації - задовольнити частково.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 вересня 2017 року в частині задоволених позовних вимог до виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області та Департаменту соціального захисту населення Київської обласної держаної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії скасувати.

Ухвалити в цій частині нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області про зобов'язання внести подання до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації для встановлення ОСОБА_2 статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1; Департаменту соціального захисту населення Київської обласної держаної адміністрації про зобов'язання розглянути подання виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області щодо встановлення ОСОБА_2 статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, та видати їй посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 відмовити.

В іншій частині постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 вересня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлено 18 грудня 2017 року.

Головуючий суддя Н.В. Безименна

Судді А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко