Справа № 2-а-8275/10/2270/15
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2012-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-8275/10/2270/15
Головуючий у 1-й інстанції: Майстер П.М.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2012 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Совгири Д. І.

суддів: Курка О. П. Матохнюка Д.Б.

при секретарі: Лозінській Н.В.

за участю представників сторін:

позивач : ОСОБА_2

відповідач (апелянт) : ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Хмельницьої міжрайонної державної податкової інспекції на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 грудня 2010 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Хмельницьої міжрайонної державної податкової інспекції про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Хмельницької міжрайонної державної податкової інспекції про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 07.10.10р. № /0, № 0/0 та від 03.11.10р. № /1, № 0/1.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 грудня 2010 року адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вищевказану постанову та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову. Мотивами апеляційної скарги особа, яка її подала, зазначає порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

В судовому засіданні представник апелянта апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив вимоги, що в ній викладені, задовольнити.

Відповідач заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив суд залишити її без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_4 за період з 01.07.07р. по 30.06.10р. За підсумками перевірки складено Акт від 15.09.10р. № 1984/1720/НОМЕР_1 та винесено податкові повідомлення - рішення від 07.10.10р. №/0, № 0/0, якими позивачу визначено суму податкового зобов'язання в розмірі 101596,50грн. за заниження податкового зобов'язання з податку на додану вартість, та за неподання декларацій з податку на додану вартість у розмірі 3400,00грн.

Позивач оскаржив вказані податкові повідомлення - рішення до Хмельницької МДПІ, яка залишила скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення без змін.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції дійшов висновку, що при проведенні перевірки позивача податковим органом не враховано певні норми законодавства України, що призвело до помилкового висновку відповідача.

Перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в судовому рішенні, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду дійшла висновку про безпідставність апеляційної скарги та законність рішення суду першої інстанції, з огляду на таке.

Колегією суддів встановлено, що згідно Свідоцтва про сплату єдиного податку виданого Хмельницькою міжрайонною державною податковою інспекцією Ж № 598479 01.01.10р. позивач перебував на спрощеній системі оподаткування в період з 01.10.09р. по 30.06.10р. і за цей час ним отримано виручку в сумі 338650,10грн.

Указом Президента України від 03.07.98 р. N 727 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" (далі - Указ) спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджена для суб'єктів малого підприємництва - фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи, при дотриманні ними, зокрема, умови щодо не перевищення встановленого пунктом 1 Указу обсягу виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік у 500 тис. грн. Тобто саме з виручки, яка не перевищує 500 тис. грн., і сплачується єдиний податок.

Водночас згідно з п. 9.4 ст. 9 Закону України від 03.04.97 р. N 168/97-ВР "Про податок на додану вартість" (далі - Закон про ПДВ) якщо особа, на яку не поширюється дія п. 2.3 ст. 2 цього Закону, як платник податку вважає за доцільне добровільно зареєструватися платником податку і відповідає вимогам пп. 2.2 ст. 2 цього Закону, така реєстрація провадиться за її заявою. Таку заяву позивач до податкового органу не подавав.

Відповідно з пп. 2.3.1 ст. 2 Закону про ПДВ особа підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку у разі, коли загальна сума від здійснення операцій з поставки товарів (послуг), у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, що підлягають оподаткуванню згідно з цим Законом, нарахована (сплачена, надана) такій особі або в рахунок зобов'язань третім особам, протягом останніх дванадцяти календарних місяців сукупно перевищує 300000 гривень (без урахування податку на додану вартість). Фізична особа - підприємець, який є платником єдиного податку і обсяг виручки у якого не перевищує 500000 грн. на календарний рік, не має обов'язку щодо реєстрації платником податку на додану вартість у цьому податковому періоді.

Колегією суддів встановлено, що позивачем отримана виручка в сумі 338650,10грн., яка не перевищує 500 тис. грн., а також встановлено, що позивач не був зареєстрований платником податку на додану вартість в добровільному порядку і ним не виписувались податкові накладні, отже доведено про відсутність підстав для нарахування та сплати податку на додану вартість в періоді перебування його на спрощеній системі оподаткування.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції

Згідно зі п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Хмельницьої міжрайонної державної податкової інспекції, - залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 грудня 2010 року, без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 05 березня 2012 року.

Головуючий суддя Совгира Д. І.

Судді Курко О. П.

ОСОБА_5