Справа № 817/1525/17
Суддя: Нор У.М.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 грудня 2017 рокуР і в н е 817/1525/17

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нор У.М. за участю секретаря судового засідання Демчук І.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3 підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю "Олісма"
доГоловного управління ДФС у Рівненській області
про визнання дій неправомірними, визнання протиправним та скасування наказу,
В С Т АН О В И В:

Мале підприємство - Товариство з обмеженою відповідальністю "Олісма" звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області про:

- визнання неправомірними дій відповідача щодо направлення до ДФС України інформації про те, що позивач має ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, та прохання затвердити включення позивача до плану графіку планових перевірок на IV квартал 2017 року;

- визнання неправомірними дій відповідача щодо включення позивача до плану графіку планових перевірок на IV квартал 2017 року;

- визнання протиправним та скасування наказу №1568 від 04 жовтня 2017 року "Про проведення документальної планової виїзної перевірки МП ТОВ "ОЛІСМА";

- визнання неправомірними дій відповідача щодо не направлення позивачу повідомлення про дату початку перевірки.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно включено позивача до плану-графіка планових перевірок на 4 квартал 2017 року за критерієм високого ступеня ризику несплати податків, зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на податкові органи, без зазначення підстав для визначення такого ризику, позаяк позивач стверджував про відсутність підстав для визначення будь-якого ризику щодо несплати податків. Тому, позивач просив суд визнати протиправним та скасувати наказ на проведення перевірки позивача. Крім того зазначив, що в порушення положень Податкового кодексу України відповідачем було надіслано до дня визначеної дати для проведення перевірки лише копію оскаржуваного наказу на проведення перевірки без належного повідомлення про дату початку проведення перевірки. З таких підстав просив суд позов задовольнити.

Представник позивача подав через відділ документального забезпечення Рівненського окружного адміністративного суду (канцелярію) письмові пояснення (а.с.50-55), у яких зазначив про відсутність по відношенню до позивача кожного окремого критерію віднесення до підприємств з високим, середнім та низьким ступенем ризику, які визначені у наказі Міністерства фінансів України від 02.06.2015 №524.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, стверджував, що позивач є справним платником податків, а наявність певних збитків спричинених, у тому числі, курсом коливань іноземної валюти, а також складною економічною ситуацією, що певним чином вплинула на прибутковість підприємства позивача, не є визначальним для віднесення позивача до платників з високим, як і низьким або середнім, ступенем ризику щодо несплати податків. Крім того, представник позивача наголосив на відсутності критеріїв, які б, відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 02.06.2015 №524, слугувати підставою для віднесення підприємства до платників з високим, середнім або незначним ступенем ризику щодо несплати податків або невиконання іншого законодавства. За таких умов, включення позивача до плану-графіка проведення планових перевірок на 4 квартал 2017 року є протиправним, тому представник позивача просив суд задовольнити позов повністю.

Відповідач проти позову заперечував. Представник відповідача подала через відділ документального забезпечення Рівненського окружного адміністративного суду (канцелярію) письмові заперечення проти адміністративного позову (а.с.13-14), у яких зазначила, що відповідно до Порядку формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.06.2015 №524, до плану-графіка в першу чергу включаються платники податків, які за результатами господарської діяльності мають найбільші ризики несплати до бюджету податків та зборів, обовязкових платежів. Оскільки відповідно до визначених даним Порядком критеріїв позивач відноситься до платників із високим ступенем ризику, відповідачем правомірно включено підприємство позивача до плану-графіка проведення документальних планових перевірок на 4 квартал 2017 року та винесено оспорюваний наказ на проведення перевірки. Враховуючи викладене представник відповідача просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

У судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти позовних вимог та надала суду "Витяг з "Обгрунтування підстав включення платників податків до плану-графіка за 4 квартал 2017 року" (а.с.36), пояснивши суду, що позивача було віднесено до платників з високим ступенем ризику щодо несплати податків з огляду на те, що, зокрема, показник у відношенні позивача "рівень сплати податку на додану вартість нижче на 50 та більше відсотків рівня сплати податку по відповідній галузі" становить 1,35, в той час як по відповідній галузі даний показник становить 0,75. При цьому представник відповідача зазначила, що відповідні дані щодо середніх показників по окремій галузі відбираються за результатом економічних досліджень контролюючого органу, які є загальними для всіх субєктів даної галузі, а тому, не відповідність даним показникам, як стверджувала представник відповідача, є достатньою підставою для визначення платнику податку високого ступеня ризику щодо несплати податків. За таких обставин, представник відповідача зазначила, що відповідач діяв у спосіб та у межах, визначених законом, а тому просила суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 підприємство - Товариство з обмеженою відповідальністю "Олісма" (35313, Рівненська обл., Рівненський р-н, смт. Оржів, вул. Заводська, буд.10) включено до плану-графіку документальних перевірок на 4 квартал 2017 року, згідно якого заплановано розпочати комплексну перевірку підприємства у жовтні 2017 року тривалістю 20 днів за період діяльності 01.01.2015 - 30.06.2017 (а.с.35).

04.10.2017 Головним управлінням ДФС у Рівненській області з посиланням на статтю 20 розділу І, статті 75, 77, 82 глави 8 розділу ІІ Податкового кодексу України та відповідно до плану-графіка проведення документальних планових перевірок субєктів господарювання на 4 квартал 2017 року прийнято наказ №1568, яким передбачено проведення документальної планової виїзної перевірки МП ТОВ "ОЛІСМА", код 13977624, Рівненська обл., Рівненський р-н, смт. Оржів, вул. Заводська, буд.10 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 30.06.2017 тривалістю 20 робочих днів з 17.10.2017 (а.с.16).

На підставі цього наказу Головним управлінням ДФС у Рівненській області сформовано повідомлення від 04.10.2017 №590 про проведення перевірки (а.с.15).

В матеріали справи додано корінець рекомендованого відправлення за №791 з Рівне-23 на адресу позивача з повідомленням про вручення 05.10.2017 уповноваженому представникові (Калугіна) (а.с.17).

Як вбачається з витягу з журналу вхідної кореспонденції позивача за порядковим №26 міститься запис від 05.10.2017 про отримання "листа ДФС про призначення перевірки (наказ про призначення перевірки)" (а.с.56-57).

17.10.2017 представниками Головного управління ДФС у Рівненській області складено акт відмови платника податків у допуску до проведення документальної планової виїзної перевірки МП ТОВ "ОЛІСМА" () за №282/17-00-14-01/13977624, яким засвідчено факт відмови платника податків у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної планової виїзної перевірки МП ТОВ "ОЛІСМА" (а.с.70-71).

17.10.2017 представниками Головного управління ДФС у Рівненській області складено акт відмови платника податків від підпису та отримання акту відмови у допуску до проведення документальної планової виїзної перевірки МП ТОВ "ОЛІСМА" () за №283/17-00-14-01/13977624, яким засвідчено факт відмови платника (його представника) від підпису та отримання "Акту відмови у допуску до проведення документальної планової виїзної перевірки МП ТОВ "ОЛІСМА" №282/17-00-14-01/13977624 від 17.10.2017 (а.с.72-73).

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо проведення перевірки позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Відповідно до пункту 77.4 статті 77 Податкового кодексу України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

У ході судового розгляду представник позивача стверджував, що отримав надісланий рекомендованим листом з повідомленням про вручення наказ про проведення документальної планової перевірки, однак відповідне повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки позивач не отримував.

Суд критично ставиться до даного твердження позивача, оскільки жодними доводами таке не підтверджено.

Крім того, при отриманні кореспонденції підприємством не складено акт відсутності повідомлення про проведення перевірки або іншого документа, зокрема щодо вмісту рекомендованого листа, у підтвердження факту не вкладення у рекомендоване поштове відправлення відповідного повідомлення.

В свою чергу, представник відповідача у судовому засіданні зазначила, що відповідач надсилав позивачу у встановлений строк рекомендованим листом з повідомленням про вручення як копію наказу про проведення документальної планової перевірки, так і письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення перевірки, як це передбачено пунктом 77.4 статті 77 Податкового кодексу України. На підтвердження відправлення позивачу рекомендованого листа з повідомленням про вручення представник відповідача надала суду копію корінця рекомендованого відправлення з відміткою про отримання листа 05.10.2017 уповноваженим представником Калугіною (а.с.17). Обставини щодо отримання вказаного рекомендованого відправлення представником позивача не заперечувались.

За таких обставин, позивачем жодним чином не підтверджено факту не отримання разом з копією наказу про проведення документальної планової перевірки відповідного повідомлення про початок проведення перевірки. Відтак, у задоволені позову у цій частині слід відмовити.

Надаючи правової оцінки встановленим обставинам в частині інших позовних вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог пункту 77.1 статті 77 Податкового кодексу України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

Підпунктом 75.1.2. пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено, що документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Пунктом 77.2 статті 77 Податкового кодексу України передбачено, що до плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Платники податків - юридичні особи, що відповідають критеріям, визначеним пунктом 43 підрозділу 4 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу, та у яких сума сплаченого до бюджету податку на додану вартість становить не менше п'яти відсотків від задекларованого доходу за звітний податковий період, а також самозайняті особи, сума сплачених податків яких становить не менше п'яти відсотків від задекларованого доходу за звітний податковий період, включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки. Зазначена норма не поширюється на таких платників податків у разі порушення ними статей 45, 49, 50, 51, 57 цього Кодексу.

Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

З метою забезпечення єдиного підходу до формування щоквартального плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків, удосконалення організації роботи з його формування, відповідно до статті 77 розділу II Податкового кодексу України Міністерством фінансів України прийнято наказ від 02.06.2015 №524 "Про затвердження Порядку формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків" (далі по тексту - Порядок №524).

За приписами пункту 5 Розділу І Порядку №524 план-графік складається із планів-графіків територіальних органів ДФС та затверджується Головою ДФС.

Затверджений план-графік є обов'язковим для виконання всіма підрозділами територіальних органів ДФС.

Відповідальність за якість формування плану-графіка та його коригування, у тому числі якість відбору платників для перевірок на підставі встановлених ризиків у їх діяльності, розрахунок періоду перевірки, термінів проведення перевірки, періодичності включення платників податків до плану-графіка, виконання інших вимог, передбачених законом, покладається на територіальний орган ДФС, який сформував план-графік (коригування плану-графіка).

Згідно з пунктом 4 розділу 1 Порядку №524 до плану-графіка відбираються платники податків відповідно до вимог статті 77 розділу ІІ ПК України.

Необхідним є врахування також вимог пункту 102.1 статті 102 розділу ІІ Кодексу в частині граничних термінів проведення перевірки та визначення податкового зобовязання платника податків, а також періоду діяльності платника, який не було охоплено перевіркою, вимог пункту 77.3 статті 77 розділу ІІ Кодексу у частині заборони проведення документальної планової перевірки за окремими видами зобов'язань перед бюджетами, крім правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати митних платежів, податків, зборів та єдиного внеску при виплаті (нарахуванні) доходів фізичним особам, податку на доходи фізичних осіб, та зобов'язань за бюджетними позиками і кредитами, що гарантовані бюджетними коштами.

Порядок відбору до плану-графіка платників податків-юридичних осіб встановлено розділом ІІІ Порядку №524.

Так, відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Порядку №524 до розділів І та ІІ плану-графіка включаються платники податків реального сектору економіки, які провадять фінансово-господарську діяльність, сплачують податки та взяті на облік в контролюючих органах як платники податків за основним місцем обліку, або щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство, або які знаходяться у стані зміни свого місцезнаходження.

Пунктом 2 розділу ІІІ Порядку №524 встановлено, що формування переліку платників податків до розділів І та ІІ плану-графіка проводиться за критеріями ризиків згідно з вимогами пункту 5 цього розділу, у тому числі за даними інформаційних систем ДФС.

При плануванні на І квартал наступного року враховуються показники за результатами діяльності платника податків за 9 місяців поточного року, на ІІ та ІІІ квартали - за попередній рік, на ІV квартал - за перше півріччя поточного року. Якщо податковим (звітним) періодом для податку на прибуток платника податків є календарний рік, при плануванні враховуються показники за попередній рік.

Пунктом 3 розділу ІІІ Порядку №524 передбачено, що до плану-графіка в першу чергу включаються платники податків, які за результатами господарської діяльності мають найбільші ризики несплати до бюджету податків та зборів, обов'язкових платежів.

Таким чином, законодавцем запроваджено ризикоорієнтований підхід до планування перевірок платників податків, з урахуванням особливостей критеріїв суб'єктів господарювання за ступенями ризику їх господарської діяльності, періодичності проведення планових заходів та переліку питань для їх здійснення. Тобто, платник податків включається до плану графіку проведення перевірок залежно від ступеня ризику в діяльності такого платника податків.

Як вбачається з наданої до матеріалів справи копії витягу з плану-графіку проведення документальних перевірок на 4 квартал 2017 року (а.с.35) до цього плану-графіку включено МП ТОВ "ОЛІСМА" (35313, Рівненська обл., Рівненський р-н, смт. Оржів, вул. Заводська, буд.10).

Як зазначила у судовому засіданні представник відповідача, відбір підприємства позивача до плану-графіку здійснено у відповідності до приписів розділу III Порядку №524. Відповідачем включено ОСОБА_2 підприємство - Товариство з обмеженою відповідальністю "Олісма" до плану-графіка перевірок на 4 квартал 2017 року у зв'язку з наявністю високого ступеня ризику щодо несплати податків і зборів.

Так, згідно з поясненнями представника відповідача, при відборі до плану-графіка відповідач виходив з того, що показник у відношенні позивача "рівень сплати податку на додану вартість нижче на 50 та більше відсотків рівня сплати податку по відповідній галузі" становить 1,35, в той час як по відповідній галузі даний показник становить 0,75. Такі висновки контрлюючого органу представник відповідача підтвердила наданим суду витягом з "Обгрунтування підстав включення платників податків до плану-графіка" за 4 квартал 2017 року (а.с.36), пояснивши, що відповідні дані щодо середніх показників по окремій галузі відбираються за результатом економічних досліджень контролюючого органу, які є загальними для всіх субєктів даної галузі та використовуються органами ДФС для визначення ступеня ризиків щодо несплати податків і зборів окремого платника.

Суд критично оцінює зазнчені доводи відповідача та зазначає наступне.

Критерії ризиків несплати до бюджету податків та зборів, обовязкових платежів визначені у пункті 5 розділу III Порядку №524.

Зокрема, підпунктом першим пункту 5 розділу III Порядку №524 визначено критерії високого ступеня ризику :

- рівень зростання податку на прибуток нижчий на 50 та більше відсотків за рівень зростання доходів платника податків, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування;

- рівень сплати податку на прибуток нижчий на 50 та більше відсотків за рівень сплати податку по відповідній галузі;

- рівень сплати податку на додану вартість нижчий на 50 та більше відсотків за рівень сплати податку по відповідній галузі;

- наявність відносин з контрагентами, які знаходяться в розшуку, або ліквідовані, або визнані банкрутами, якщо сума таких операцій перевищує 5 млн грн або перевищує 5 відсотків загального обсягу постачання, але не менше 100 тис. грн;

- наявність інформації про непідтвердження реального здійснення операції з придбання із сумою податку на додану вартість понад 1 млн грн або понад 5 відсотків загального обсягу податкового кредиту, але не менше 100 тис. грн;

- наявність розбіжностей у платника податків згідно із системою автоматизованого співставлення податкового зобовязання та податкового кредиту у розрізі контрагентів (завищення податкового кредиту) у сумі понад 1 млн грн або понад 5 відсотків загального обсягу податкового кредиту, але не менше 100 тис. грн;

- здійснення зовнішньоекономічних операцій через нерезидентів - засновників та нерезидентів, зареєстрованих в офшорних зонах, за непрямими поставками у сумі операцій понад 5 млн грн або понад 5 відсотків загального обсягу постачання, але не менше 100 тис. грн;

- декларування відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток протягом двох податкових (звітних) періодів за умови, якщо податковим (звітним) періодом є календарний квартал, або протягом одного податкового (звітного) періоду за умови, якщо податковим (звітним) періодом є календарний рік;

- наявність інформації правоохоронних органів, структурних підрозділів органів ДФС про ухилення від оподаткування та/або щодо взаємовідносин із платниками податків:

- які мають ознаки фіктивності або стосовно яких розпочато досудове розслідування у кримінальних провадженнях, які повязані з фіктивним підприємництвом;

- реєстрацію яких скасовано у судовому порядку;

- стосовно яких встановлено факт неподання податкової звітності протягом двох податкових (звітних) періодів;

- які знаходяться в розшуку;

- які визнані банкрутами;

- стосовно яких розпочато досудове розслідування у кримінальних провадженнях, які повязані з ухиленням від сплати податків, зборів (обовязкових платежів), єдиного внеску та страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування;

- щодо яких порушено кримінальні справи, які повязані з ухиленням від сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), єдиного внеску та страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування;

- формування податкового кредиту за рахунок взаємовідносин з постачальниками, які зареєстровані субєктами спеціального режиму оподаткування із незначною кількістю працюючих (менше 10 осіб), незначною площею сільськогосподарських угідь або земельно-водного фонду (менше 100 га), у сумі понад 1 млн грн або понад 5 відсотків загального обсягу податкового кредиту, але не менше 100 тис. грн;

- виплата доходів (відсотки, роялті, лізингові платежі) нерезидентам, зареєстрованим в офшорних зонах;

- інші витрати перевищують 30 відсотків загальних витрат операційної діяльності;

- декларування обсягу нарахованих/виплачених доходів нерезидента, з яких не утримано суму податку, за винятком дивідендів, понад 10 млн грн;

- декларування відємного значення фінансового результату від операційної діяльності;

- наявність інформації щодо двох або більше показників, які свідчать про доведення платника податків до банкрутства, зокрема коефіцієнт Бівера менше (-0,15), фінансовий леверидж менше 0,8, коефіцієнт поточної ліквідності менше 1 протягом двох попередніх (звітних) років;

- наявність у органів ДФС оригіналів розрахункових документів, що не передані до органів ДФС дротовими або бездротовими каналами звязку у вигляді електронних копій розрахункових документів, які містяться на контрольній стрічці в памяті реєстраторів розрахункових операцій або в памяті модемів, які до них приєднані;

- наявність інформації про ухилення від оподаткування, отриманої із зовнішніх джерел;

- здійснення платниками податків коригування звітності шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці понад 30 відсотків.

У письмових поясненнях, наданих суду (а.с.50-55), позивач зазначив про відсутність позитивного значення за кожним критерієм, наведеним вище, про що також наголосив у судовому засіданні представник позивача, та звернув увагу, що підстави, за яких позивача включено до плану-графіка проведення документальних перевірок на 4 квартал 2017 року, є невідомими для позивача.

Враховуючи обсяг та зміст позовних вимог суд зобовязував надати відповідача: докази щодо підстав для включення МП ТОВ "ОЛІСМА" до плану графіку планових перевірок на IV квартал 2017 року (за ухвалою суду від 13.10.2017), а також інформаційно-аналітичну довідку складену по МП ТОВ "ОЛІСМА", яка була підставою для включення до плану графіку перевірок, в якій зазначаються умови та критерії, згідно яких МП ТОВ "ОЛІСМА" було включено до плану-графіку перевірок (за ухвалою суду від 26.10.2017).

Однак, жодних інших доказів, окрім витягу з "Обгрунтування підстав включення платників податків до плану-графіка" за 4 квартал 2017 року (а.с.36), який було досліджено у ході судового розгляду судом та з приводу якого преставником відповідача надані усні пояснення у судовому засіданні, відповідач суду не надав.

Щодо отриманих пояснень від представника відповідача щодо підстав для включення позивача до плану-графіку перевірок відповідно до витягу з "Обгрунтування підстав включення платників податків до плану-графіка" за 4 квартал 2017 року, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідачем не наведено, з яких фактичних числових даних та розрахунків виходив податковий орган стверджуючи, що рівень сплати ПДВ по відповідній галузі становить 0,75, в той час як щодо позивача даний показник становить 1,35.

Суд зазначає, що відповідачем не доведено, що цей показник є нижчим від середнього рівня по відповідній галузі, не вказано, яка саме галузь була взята до уваги та не зазначено, яким саме чином були визначені дані показники: не подано їх обгрунтованого розрахунку або порядку визначення, як і не надано суду жодного документального підтвердження відповідних обрахунків.

Крім того суд зазначає, що пунктом 77.2 статті 77 Податкового кодексу України періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків поставлено в залежність від ступеня ризику в діяльності таких платників податків. Зокрема, як зазначалось вище, платники з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік.

Пунктом 3 розділу ІІІ Порядку №524 встановлено, що до плану-графіка в першу чергу включаються платники податків, які за результатами господарської діяльності мають найбільші ризики несплати до бюджету податків та зборів, обов'язкових платежів.

Між тим, відповідачем не доведено, що позивач є платником з найбільш високим ступенем ризику несплати до бюджету податків та зборів, що у розумінні пункту 3 розділу ІІІ Порядку №524 є підставою для першочергового включення підприємства до плану-графіка документальних перевірок.

Відповідно до частин 1, 2 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд визнає необґрунтованими доводи відповідача про наявність передбачених Порядком №524 підстав для включення позивача до плану-графіка проведення документальних перевірок на 4 квартал 2017 року як такого, що відповідає критеріям високого ступеня ризику, визначеним пунктом 5 розділу ІІІ Порядку №524.

Також, слід зазначити, що відповідно до пункту 4 розділу І Порядку №524 узгоджені відповідно до Порядку координації одночасного проведення планових перевірок (ревізій) контролюючими органами та органами державного фінансового контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.10.2013 №805, проекти планів-графіків на наступний квартал формуються територіальними органами ДФС не пізніше 20 числа останнього місяця поточного кварталу засобами інформаційних систем ДФС.

Разом з проектом плану-графіка (коригування плану-графіка) формуються інформаційно-аналітичні довідки за кожним платником податків засобами інформаційних систем ДФС.

Після остаточного узгодження проектів планів-графіків (коригування планів-графіків) територіальні органи ДФС надають департаментам аудиту та податків і зборів з фізичних осіб паперовий варіант планів-графіків (коригування планів-графіків) з відповідними додатками з дотриманням вимог щодо направлення документів з грифом "ДСК" та обґрунтування підстав включення платника податків до плану-графіка (коригування плану-графіка).

Водночас, як вже зазначалось судом, в силу вимог пункту 77.1 статті 77 Податкового кодексу України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок, та, відповідно до пункту 77.4 статті 77 Податкового кодексу України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Враховуючи зазначені норми Податкового кодексу України суд дійшов висновку, що відсутність підстав, передбачених законом, для включення платника до плану-графіка проведення документальних перевірок є підставою для визнання дій податкового органу щодо включення такого платника до плану-графіка протиправними, а також визнання протиправним та скасування відповідного рішення контролюючого органу про проведення відповідної перевірки, оформленого наказом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, суд вважає, що відповідач при вчиненні дій щодо включення ОСОБА_3 підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю "Олісма" до плану-графіка перевірок на 4 квартал 2017 року, винесенні спірного наказу №1568 від 04.10.2017 "Про проведення документальної планової виїзної перевірки МП ТОВ "ОЛІСМА", діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, необґрунтовано, тобто, без урахування всіх обставин, які мали значення для вчинення вказаних дій та винесення спірного наказу, без дотриманням вимог частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а відтак, наявні підстави для визнання протиправними зазначених дій та скасування оскаржуваного наказу.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позову частково.

Згідно з частиною 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до обсягу задоволених позовних вимог на користь позивача підлягає присудженню 4800,00 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Головного управління ДФС у Рівненській області щодо направлення до ДФС України інформації про те, що ОСОБА_2 підприємство - Товариство з обмеженою відповідальністю "Олісма" має ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, та прохання затвердити включення ОСОБА_3 підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю "Олісма" до плану графіку планових перевірок на IV квартал 2017 року.

Визнати неправомірними дії Головного управління ДФС у Рівненській області щодо включення ОСОБА_3 підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю "Олісма" до плану графіку планових перевірок на IV квартал 2017 року.

Визнати протиправним та скасувати наказ №1568 від 04 жовтня 2017 року "Про проведення документальної планової виїзної перевірки МП ТОВ "ОЛІСМА".

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Присудити на користь позивача ОСОБА_3 підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю "Олісма" за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Головного управління ДФС у Рівненській області судовий збір у розмірі 4800,00 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Нор У.М.