Справа № 263/6119/17
Суддя: Хараджа Н. В.
Дата ухвалення: 2017-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2017 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Хараджі Н.В., при секретарі Петровському Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, третя особа: Інспекція міської ради з благоустрою м. Маріуполя,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом, уточненим в ході його розгляду, вказуючи, що постановою №530 адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 10.05.2017р. його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 918 грн., за те, що 14.03.2017 року о 11:00 год. виявлено, самовільне встановлення торгівельного намету на обєкті благоустрою загального користування в м. Маріуполі по вул. Котляревського 1. Вважає дану постанову незаконною, необґрунтованою, оскільки з мотивувальній частині оскаржуваної постанови, а саме з фабули правопорушення, яке визнається встановленим, не надходить хто його вчинив, в чому полягають винні дії та напрямок умислу. За адресою: м. Маріуполь, вул.. Котляревського 1, яка вказана в протоколі, він не здійснював підприємницьку діяльність. Для здійснення підприємницької діяльності за адресою: м. Маріуполь, Металургів 104а у нього був весь необхідний пакет документів. Зауважує, що адміністративна комісія під час розгляду протоколу встановивши факт не відповідності міста здійснення підприємницької діяльності з містом вказаним в протоколі мала можливість відправити його на доопрацювання. Вказує, що 26.01.2017 року він звернувся до Центру адміністративних послуг з описом документів на отримання адміністративної послуги «Подання заяви про користування обєктом благоустрою» для розгляду Комісією з питань користування обєктами благоустрою на території м. Маріуполь. При цьому, представницький орган місцевого самоврядування розглядає та приймає на пленарних засіданнях рішення щодо видачі, переоформлення, анулювання або відмови у видачі документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності протягом місяця з дня одержання від суб'єкта господарювання відповідної заяви. Проте протокол за №000414 був складений 14.03.2017 року, тобто через 47 днів, після його звернення, а відповідь на звернення від дозвільного органу у вигляді витягу з протоколу №19 має дату від 22.06.2017 року, що підтверджує факт відсутності відповіді дозвільного органу на момент складання протоколу №000414 від 14.03.2017 року. Тому зауважує, що станом на 14.03.2017 року він мав право на здійснення господарської діяльності за адресою: м. Маріуполь, пр. Металургів 104а. На підставі викладеного позивач просить скасувати постанову адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 10.05.2017 року №530.

Позивач та його представник в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, при цьому додатково пояснивши, що палатка з продажу, зафіксована на фотознімках, які мають в матеріалах справи, дійсно належить йому та він досить тривалий термін здійснює підприємницьку діяльність біля зупинки громадського транспорту, біля ринку «Кіровський», проте він не знав, що територія, на якій розташована його палатка з продажу, є обєктом благоустрою загального користування, оскільки регулярно сплачував директору цього ринку платежі за розміщення палатки. Також позивач зауважив, що одразу після складення 14.03.2017 року протоколу №000414 він убрав належну йому палатку. При цьому 26.01.2017 року він звертався до компетентного органу для отримання дозволу на здійснення підприємницького діяльності, проте у встановлений законодавством місячній термін, ані дозволу, ані відмову у його наданні, він не отримував, тому вважає, що мав права на здійснення такою діяльності.

Представник відповідача в судовому засідання заявлені позовні вимоги не визнала та в їх задоволенні просила відмовити на підставах, викладених у письмових запереченнях, згідно яких 14.03.2017 року о 11:00 год. Інспекцією міської ради з благоустрою м. Маріуполя виявлено самовільне встановлення торгівельного намету з продажу овочів та фруктів на обєкті благоустрою загального користування по вул. Котляревського, 1, про що складено протокол №000414. Відповідно до протоколу, торгівельний намет належить ФОП ОСОБА_1 ОСОБА_1 на засідання адміністративної комісії виконкому зявився та надав власні пояснення по справі. Рішенням адміністративної комісії в межах повноважень та діючих норм законодавства було накладено штраф у розмірі 918 грн. ОСОБА_1 постанову отримав особисто, про що свідчить його власний підпис.

Представник третьої особи в судовому засіданні також заявлені позовні вимоги не визнала та в їх задоволенні просила відмовити, посилаючись на те, що

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 пояснив, що він є директором ринку «Кіровський» в м. Маріуполь, адреса якого: м. Маріуполь, вул.. Котляревського, 1. ОСОБА_1 він знає, раніше він торгував на території самого ринку, проте з 2017 року він виносив торгівлю за межі ринку, та земельна ділянка, на якій розташована його палатка, не є територією ринку.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили, що у березні 2017 року був проведений рейд по боротьбі за стихійною торгівлею. Вони приїхали до ринку «Кіровський», який розташований за адресою: м. Маріуполь, вул.. Котляревського, 1, де на пр. Металургів біля зупинки громадського транспорту ними була виявлена незаконно встановлена палатка із торгівлею овочами, реалізатор яких пояснила, що вона на працює на ФОП ОСОБА_1 і це його палатка. При складенні протоколу про адміністративне правопорушення був присутній сам ОСОБА_1, а також його знайомий, проте ОСОБА_1 від отримання протоколу та дачі пояснень відмовився. Додатково зазначили, що в протоколі про адміністративне правопорушення вказане місце вчинення правопорушення м. Маріуполь, вул. Котляревського,1, оскільки це єдина адреса будівлі, розташованої біля місця вчинення правопорушення. Підтвердили, що самовільно встановлена ОСОБА_1 палатка була розташована біля зупинки громадського транспорту за вказаною адресою. При цьому, будь-яких документальних доказів на можливість здійснення торгівлі у вказаному місці ОСОБА_1 не надав.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 пояснив, що він був присутній при складенні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, та дійсно за адресою: м. Маріуполь, вул. Котляревського,1, біля зупинки громадського транспорту була самовільно встановлена торгівельна палатка, яка належить ФОП ОСОБА_1

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про наступне.

Судом встановлено, що згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та свідоцтва платника єдиного податку ОСОБА_1 з 07.05.2012 року є фізичною особою підприємцем та здійснює господарську діяльність з оптової та роздрібної торгівлі продуктами харчування, фруктами, овочами та інш.

14.03.2017 року о 11:00 год. інспекцією міської ради з благоустрою м. Маріуполя виявлено самовільне встановлення торгівельного намету, належного ФОП ОСОБА_1, з продажу овочів та фруктів на обєкті благоустрою загального користування по вул. Котляревського, 1, що є порушенням п.п. 17 п. 15.1 Розділу 15 Правил благоустрою території міста Маріуполя, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення №000414 від 14.03.2017 року передбачене ст. 152 КУпАП.

При цьому ОСОБА_1 від дачі пояснень та отримання даного вказаного протоколу від 14.03.2017 року відмовився.

На засіданні адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради 10.05.2017 року за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення №000414 від 14.03.2017 року, передбачене ст. 152 КУпАП відносно ОСОБА_1, було прийнята постанова про визнання останнього винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 918 грн.

Вказані обставини сторонами не оспорюються.

У відповідності до листа Головного управління містобудування і архітектури Маріупольської міської ради від 19.09.2017 року територія, яка зображена на фото території загального користування біля ринка «Кіровський», знаходиться у межах червоних ліній пр. Металургів і відноситься до зони транспортної інфраструктури ТР-2 території вулиць та доріг, а згідно листа Управління земельних відносин Маріупольської міської ради від 29.09.2017 року земельна ділянка, вказана на фото, відноситься в адміністративному підпорядкуванні Маріупольської міської ради, рішення про передачу її у власність та/або надання у користування не приймалось.

Згідно з описом документів на отримання адміністративної послуги «Подання заяви про користування обєктом благоустрою для розгляду Комісією з питань користування обєктами благоустрою на території м. Маріуполь 26.01.2017 року за реєстраційним №02-164-0087 ОСОБА_1 звернувся до Центру адміністративних послуг із заявою про користування обєктами благоустрою для розміщення засобу пересувної мережі для роздрібної торгівлі продовольчою продукцією біля трамвайної зупинки по пр. Металургів в м. Маріуполі.

Згідно листа Комісією з питань користування обєктами благоустрою на території м. Маріуполь Маріупольської міської ради від 24.02.2017 року заява ОСОБА_1 про намір використання обєкту благоустрою, розташованого за адресою: пр. Металургів (ринок «Кіровський»), для здійснення торгівельної діяльності перебуває на розгляді комісії та про рішення прийняте за результатами розгляду буде проінформовано через Центр надання адміністративних послуг.

Відповідно до витягу з протоколу №19 від 22.06.2017 року Комісією з питань користування обєктами благоустрою на території м. Маріуполь Маріупольської міської ради ФОП ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розміщення обєктів виносної торгівлі у Центральному районі м. Маріуполя по пр. Металургів (ринок Кіровський).

Таким чином судом встановлено, що місцем розташування ФОП ОСОБА_1 торгівельного намету є територія обєкту благоустрою.

Суд критично ставиться до тверджень сторони позивача, що це місце є територією ринку «Кіровський», оскільки це спростовано іншими доказами по справі.

Також суд не бере до уваги твердження щодо не встановлення місця вчинення правопорушення, оскільки всі сторони по справі та опитані судом свідки зазначили місце розташування торгівельної палатки біля зупинки громадського транспорту з боку пр. Металургів в м. Маріуполі з єдиною наявною адресою в цьому місці м. Маріуполь, вул. Котляревьского, 1.

Щодо посилань сторони позивача на наявність у нього права на розташування торгівельної палатки за принципом «мовчазної згоди», то відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» суд зазначає наступне.

За абзацом 10 ч.1 ст.1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» принцип мовчазної згоди - принцип, згідно з яким суб'єкт господарювання набуває право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру, за умови якщо суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою подано в установленому порядку заяву та документи в повному обсязі, але у встановлений законом строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не видано або не направлено.

За абзацом 4,5 ч.1 ст. 4-1 вказаного Закону представницький орган місцевого самоврядування розглядає та приймає на пленарних засіданнях рішення щодо видачі, переоформлення, анулювання або відмови у видачі документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності протягом місяця з дня одержання від субєкта господарювання відповідної заяви. Строк видачі документів дозвільного характеру становить десять робочих днів, якщо інше не встановлено законом.

За абзацами 2,1 ч.6 ст. 4-1 вказаного Закону днем видачі документа дозвільного характеру вважається останні день строку розгляду заяви дозвільним органом, передбаченого законом. У разі якщо у встановлений законом строк субєкту господарювання не видано документ дозвільного характеру або не прийнято рішення про відмову у його видачі, через десять робочих днів з дня закінчення встановленого строку для видачі або відмови у видачі документа дозвільного характеру субєкт господарювання має право провадити певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності. Відмітка в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про дату прийняття заяви є підтвердженням подання заяви та документів державному адміністратору або дозвільному органу.

Таким чином, враховуючи наведені норми законодавства та те, що відповідно до наявних матеріалів справи позивач звернувся для отримання дозволу на розміщення обєктів виносної торгівлі 26.01.2017 року, то станом на 14.03.2017 року в нього ще не виникло право здійснення господарської діяльності за принципом «мовчазної згоди», передбаченої нормами Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАСУ у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з виконанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення /вчинення дії/; безсторонньо /неупереджено/; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення / дія/; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Пунктом 1.2. Правил благоустрою м. Маріуполя передбачено, що Правила є обовязковими для виконання всіма розміщеними на території міста Маріуполя органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими особами, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та підпорядкування їх посадовими та службовими особами, органами самоорганізації населення, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають на території міста Маріуполя. Також п. 1.5 передбачено, що Правила містять загальнообовязкові на території міста норми, порушення яких тягне за собою адміністративну відповідальність на підставі ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.44 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад відноситься встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.п. 17 п. 15.1 Розділу 15 Правил благоустрою території міста Маріуполя на об'єктах благоустрою забороняється самовільно встановлювати засоби зовнішньої реклами, вивіски, торговельні лотки, павільйони, кіоски, металеві гаражі тощо.

Відповідно до п. 5 ст. 16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» на об'єктах благоустрою забороняється самовільно встановлювати торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо.

За вимогами п. 2 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов'язані дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів.

На підставі ст. 40 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», для здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, виконанням Правил благоустрою території населеного пункту, сільські, селищні, міські ради утворюють інспекції з благоустрою населених пунктів. Самоврядний контроль за станом благоустрою населених пунктів здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами шляхом проведення перевірок території.

Відповідно до Положення про адміністративну комісію, підставою для розгляду адміністративною комісією справи є протокол про адміністративне правопорушення, складений у встановленому порядку уповноваженою на те посадовою особою, іншими особами відповідно до Кодексу.

Відповідно до п. 16 Правил роботи дрібнороздрібної торговельної мережі, затверджених наказом ОСОБА_6 зовнішніх економічних зв'язків і торгівлі України від 08.07.96 №369, розміщення пунктів дрібнороздрібної торговельної мережі здійснюється суб'єктом господарювання відповідно до вимог Земельного кодексу України та законодавства про благоустрій населених пунктів, планування та забудову територій, санітарного та епідемічного благополуччя населення, пожежну охорону, державну автоінспекцію та архітектуру.

Згідно з ОСОБА_6 доходів і зборів України від 27.09.2013 р. №12060/6/99-99-22-01-03-15/1182 «Щодо регулювання стихійної торговельної діяльності» стихійна торгівля - торгівля фізичними особами без відповідних дозвільних документів про якість та безпеку реалізованих ними товарів і у невстановлених місцях з рук, з землі, без дозволу райдержадміністрації на розміщення об'єкту торгівлі. Крім того, це самовільне захоплення земельних ділянок та встановлення на них малих архітектурних форм - наметів, кіосків, павільйонів та інше для заняття торговельною діяльністю.

Постанова КМУ від 15 червня 2006 р. N 833 «Про затвердження Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів» наголошує, що продаж продовольчих товарів, готових до вживання, а також тих, що швидко псуються, інших продовольчих товарів (у тому числі овочів і фруктів) за межами торговельного приміщення (виїзна, виносна торгівля) здійснюється у відведених для цього місцях за наявності у суб'єкта господарювання дозволу на розміщення пересувних малих архітектурних форм та за умови дотримання встановлених для таких товарів температурного режиму зберігання і санітарних норм.

Відповідно до п.2.31 розділу II Наказу ОСОБА_6 регіонального розвитку, будівництва та ЖКГ від 21.10.2011 №244 «Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності»: розміщення тимчасових споруд самовільно забороняється.

Рішенням Маріупольської міської ради від 28.09.2016р. №7/11-729 «Про затвердження положення про порядок розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності» (далі Положення) затверджені положення про користування обєктами благоустрою комунальної власності на території м. Маріуполь, положення про порядок розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, положення про комісію з питань користування обєктами благоустрою на території м. Маріуполя, склад комісії з питань користування обєктами благоустрою на території м. Маріуполя, типовий договір щодо пайової участі в користуванні обєктом благоустрою. Зазначене рішення затверджено з урахуванням вимог закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» (далі Закон).

Таким чином, адміністративна комісія виконавчого комітету Маріупольської міської ради діяла відповідно до повноважень та відповідно до процедури, встановленої чинним законодавством.

Положення ч.1 ст.69 КАС України визначає поняття доказів в адміністративному судочинстві, як будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, маються інші дані, необхідні для встановлення обставин справи та її вирішення, які є доказами у справі, а саме фотознімки, пояснення свідків, які підтверджує наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП.

Враховуючи, що відповідач як суб'єкт владних повноважень довів суду правомірність своїх дій, а позивачем належних доказів, які б спростовували складені відносно нього протокол та постанову по справі про адміністративне правопорушення суду не надано, суд прийшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність наявних доказів, та вищенаведені норми законодавства, суд приходить до висновку про те, що порушення ОСОБА_1 п.п. 17 п. 15.1 Розділу 15 Правил благоустрою території міста Маріуполя, та відповідно скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КпАП України, мало місце, оскаржувана постанова прийнята в межах повноважень адміністративної комісії, та обґрунтовано визнано ОСОБА_1 винним та притягнення до відповідальності.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 9, 11, 17, 70, 72, 88, 94, 99, 158-163, 167, 183-2, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, третя особа: Інспекція міської ради з благоустрою м. Маріуполя, відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького Апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя протягом десяти днів з дня її отримання.

Суддя Н.В. Хараджа