Справа № 754/14793/14-а
Суддя: Клочко І. В.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 6-а/754/80/17
У Х В А Л А

Іменем України

14 грудня 2017 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого-судді Клочко І.В.

при секретарі Шевчук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві подання Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві, боржник: Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Києві, стягувач: ОСОБА_1, про зміну способу і порядку виконання рішення,-

ВСТАНОВИВ:

05 грудня 2017 року до суду надійшло подання Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві про зміну способу та порядку виконання вищезазначеного судового рішення, в якому заявник зазначає про те, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження ВП 55159419 з повторного примусового виконання виконавчого листа Деснянського районного суду м.Києва від 21.11.2014 року у справі № 2а-703/14 про зобов'язання УПФУ в Деснянському районі м.Києві здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної пенсії відповідно до ст.ст.50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 09.03.2014 року по 17.09.2014 року з урахуванням проведених виплат.

В попередньому виконавчому провадженні з виконання вказаного виконавчого листа постановою державного виконавця від 30.01.2017 року замінено сторону виконавчого провадження з УПФУ в Деснянському районі м.Києва на ЛО УПФУ в м.Києві відповідно до ухвали Деснянського районного суду м.Києва від 18.11.2016 року по справі № 754/14793/14-а.

16.11.2017 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві було відкрито вказане виконавче провадження.

Листом Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 28.11.2017 року № 17969/05 повідомлено Відділ, що зазначене рішення суду в частині нарахування виконано, борг в розмірі 31 129,95 нараховано, але не виплачено.

Як зазначає заявник, у зв'язку з відсутністю фінансування зазначених виплат, що здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, фактична виплата на даний час не проводилась. Таким чином, боржником рішення суду самостійно у повному обсязі не виконується з незалежних від нього причин, в зв'язку з чим відсутні правові підстави для застосування до боржника штрафних санкцій, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження».

Посилаючись на викладені обставини, а також на ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», заявник просить змінити спосіб та порядок виконання рішення суду у справі № 2а-703/2014 шляхом стягнення з Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві на користь ОСОБА_1 нарахованого боргу згідно рішення суду в розмірі 31 129,95 грн.

В судове засіданні сторони по справі не з'явились, про розгляд справи судом повідомлялись, причини своєї неявки суду не повідомили. За даних обставин суд вважав за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін на підставі належних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви про зміну способу та порядку виконання судового рішення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 16.11.2017 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві відкрито виконавче провадження ВП № 55159419 з примусового виконання виконавчого листа Деснянського районного суду м.Києва від 21.11.2014 року у справі № 2а-703/14 про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсій ОСОБА_1 державної пенсії у розмірі, не нижчому 6 мінімальних пенсій за віком, а також додаткової пенсії за віком, відповідно до вимог ст.ст.50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 09.03.2014 року по 17.09.2014 року, з урахуванням проведених виплат.

Статтею 7 ЗУ "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" передбачено, що у разі якщо рішення суду не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов'язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною першою статті 263 КАС України встановлено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об'єкта стягнення або з інших причин.

Зокрема, у частині першій статті 6 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини четвертої статті 105 КАС України адміністративний позов може містити як вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень - прийняти рішення або вчинити певні дії, так і про стягнення з нього коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частинами першою та другою статті 162 КАС України, за результатами розгляду звернення особи до суду з адміністративним позовом і в разі його задоволення можуть бути прийняті постанови про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як зміну способу і порядку виконання судового рішення розуміють застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв'язку з неможливістю виконання цього рішення раніше визначеними способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не має змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Так, Верховний Суд України у постанові від 25.11.2014 року по справі № 21-506а14, проаналізувавши норми частини першої статті 263 КАС у системному зв'язку із нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації, дійшов висновку, що в контексті спірних правовідносин обставини, якими обґрунтовувалася необхідність зміни способу і порядку виконання судового рішення, не можуть бути підставами для такої зміни, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті. Верховним Судом України також зазначено, що невиконання управлінням ПФУ судового зобов'язання в частині виплати пенсії через брак коштів на її виплату в розумінні частини першої статті 263 КАС не може бути вагомою причиною для зміни способу і порядку виконання судового рішення, оскільки ця виплата буде виконана при надходженні коштів із Державного бюджету України.

Аналогічна правова позиція щодо застосування частини першої статті 263 КАС, якою передбачено право на звернення із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, була висловлена раніше колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 11 листопада 2014 року (справа № 21-475а14), а також у наступних постановах від 13 січня 2015 року, 17 лютого 2015 року №№ 21-604а14, 21-622а14 відповідно.

З огляду на викладене, ураховуючи, що в межах досліджуваних спірних правовідносин обставини, якими обґрунтовується необхідність зміни способу і порядку виконання судового рішення, не можуть бути підставами для такої зміни, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті, що викладено у вищенаведеній позиції Верховного Суду України, суд дійшов висновку про безпідставність звернення державного виконавця з даним поданням до суду з огляду на те, що невиконання управлінням ПФУ судового зобов'язання в частині виплати пенсії через брак коштів на її виплату в розумінні частини першої статті 263 КАС України не може бути вагомою причиною для зміни способу і порядку виконання судового рішення, оскільки з матеріалів справи вбачається, що виконання виконавчого листа № 2а-703/2014, виданого Деснянським районним судом м. Києва, неможливе через відсутність коштів, виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

З викладеного вбачається, що виконання постанови суду фактично можливе, хоча й за певних умов, тому відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду першої інстанції.

Крім того, суд звертає увагу на те, що питання щодо зміну способу та порядку виконання рішення суду з вказаних обставин, вже було предметом судового розгляду, 06.02.2017 судом постановлено ухвалу про відмову в задоволенні подання. Ухала набрала законної сили.

Враховуюче наведене, відсутні підстави для задоволення заяви про зміну способу та порядку виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.263 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволені подання Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві, боржник: Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Києві, стягувач: ОСОБА_1, про зміну способу і порядку виконання рішення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена через Деснянський районний суд м. Києва до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 5-ти днів з моменту отримання копії ухвали.

Суддя :