Справа № 338/1159/17
Суддя: Шишко О.А.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/1159/17

12 грудня 2017 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді Шишка О.А.

з участю секретаря Сіщук Г.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Богородчани адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тисменицького обєднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання неправомірними дій та зобов'язання призначити пенсію за віком,

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася в суд з адміністративним позовом до відповідача про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком та зобов'язання призначити пенсію за віком з урахуванням стажу роботи з 01.02.2003 року по 31.07.2010 року, починаючи з 26.09.2017 року

В судовому засіданні позивачка позов підтримала та пояснила, що 26.09.2017 року вона звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком. Однак листом від 24.11.2017 року їй відмовлено, де вказано, що станом на 19.09.2017 року її страховий стаж для призначення пенсії становить 11 років 9 місяців 11 днів. Вважає відмову протиправною, оскільки відповідачем не зараховано до стажу для призначення пенсії період з 01.02.2003 оку по 31.07.2010 року. В цей період вона перебувала на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Богородчанської райдержадміністрації і їй було призначено допомогу малозабезпеченій особі по догляду за інвалідом 2-ї групи. Вважає дії відповідача неправомірними та просить позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні вимоги позову не визнала з підстав, зазначених в запереченні, вказала, що у позивача відсутній необхідний для призначення пенсії страховий стаж. Сам факт перебування позивачкою з 01.02.2003 року по 31.07.2010 року на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Богородчанської райдержадміністрації не є підставою для зарахування цього періоду у страховий стаж, оскільки необхідною умовою є представлення необхідних документів, а також сплата страхових внесків за період з 01.01.2015 року. У зв'язку з безпідставністю позову просила у його задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Встановлено, що позивачка 26.09.2017 року звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком. Листом від 24.10.2017 року № 3825/03-4 у призначенні пенсії їй відмовлено мотивуючи тим, що для цього їй необхідно мати страховий стаж не менше 15 років. Станом на 19.09.2017 року її страховий стаж для призначення пенсії становить 11 років 9 місяців 11 днів.

Згідно з довідкою № 820 від 22.05.2017 року в період з 01.02.2003 року по 31.07.2010 року позивач перебувала на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Богородчанської райдержадміністрації та їй було призначено допомогу малозабезпеченій особі по догляду за інвалідом 2-ї групи.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

До досягнення вищевказаного віку, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними такого віку: 58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року;

Згідно зі ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - це період (строк), упродовж якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачено страхові внески в сумі не менш ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до п. 14 ст. 11 цього Закону загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають один з непрацюючих працездатних батьків, усиновителів, опікун, піклувальник, які фактично доглядають за дитиною-інвалідом, а також непрацюючі працездатні особи, які доглядають за інвалідом I групи або за престарілим, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досяг 80-річного віку, якщо такі непрацюючі працездатні особи одержують допомогу або компенсацію відповідно до законодавства. Ця норма набрала чинності з 1 січня 2005 року.

Стаж обчислюється на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу, які надаються відділом персоніфікованого обліку Пенсійного фонду.

До 1 січня 2005 року час догляду за названою категорією осіб зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених чинним раніше законодавством.

Згідно зі ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи, який дає право на призначення трудових пенсій, зараховується, зокрема, час догляду за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером , який за висновками медичного закладу потребує постійного стороннього догляду.

Відповідно до п. 10 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, час догляду за інвалідом I групи, дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, встановлюється на підставі: акта обстеження фактичних обставин догляду; документів, що засвідчують перебування на інвалідності (для інвалідів I групи і дітей-інвалідів) і вік (для престарілих і дітей-інвалідів).

Акт обстеження фактичних обставин догляду складається органами Пенсійного фонду на підставі відомостей, одержаних від органів управління житловим фондом, сільських, селищних рад, опитування осіб, за якими доглядають, та їхніх сусідів, інших даних.

Документами, які підтверджують перебування на інвалідності, можуть бути виписка з акта огляду медико-соціальної експертної комісії, медичні висновки, пенсійне посвідчення, посвідчення одержувача допомоги або довідка органів праці та соціального захисту населення або Пенсійного фонду, інші документи.

В судовому засіданні встановлено, що позивачем не представлено відповідачу вищевказані документи.

З листа №2425/01-23 від 13.11.2017 року вбачається, що в період з 01.02.2003 року по 31.07.2010 року позивачка отримувала допомогу малозабезпеченій особі по догляду за інвалідом 2-ої групи ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до Постанови КМУ "Про надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним"; згідно Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" сплата внесків не проводилася.

Таким чином, суд вважає, що підстави для призначення пенсії позивачу відсутні і позов задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 159-163, 167 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до Тисменицького обєднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання неправомірними дій та зобов'язання призначити пенсію за віком з урахуванням страхового стажу з 01.02.2003 року по 31.07.2010 року.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення через суд першої інстанції.

Головуючий О. А. Шишко