Справа № 826/16540/16
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 грудня 2017 року № 826/16540/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Келеберди В.І., суддів Качура І.А., Федорчука А.Б., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Октан» до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправною бездіяльності щодо невнесення інформації, зобов`язання вчинити дії.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма Октан» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної фіскальної служби України (далі Відповідач 1) та Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі Відповідач 2), та просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо невнесення до системи електронного адміністрування реалізації пального залишків згідно Акту інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 01 березня 2016 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Октан» ();

- зобов`язати контролюючий орган внести до системи електронного адміністрування реалізації пального залишків згідно Акту інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 01 березня 2016 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Октан» ();

- стягнути з відповідачів солідарно на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Октан» судові витрати в сумі 2756,00 (дві тисячі сімсот п`ятдесят шість) гривень.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачем у лютому 2016 року подано заяву про реєстрацію платника акцизного збору податку з реалізації пального та 02 березня 2016 року його внесено до реєстру платників акцизного податку з реалізації пального, що вбачається з Витягу із Реєстру, сформованого 20 березня 2016 року.

Окрім того позивачем складено Акт інвентаризації обсягу пального станом на початок дня 01 березня 2016 року, який подано 20 березня 2016 року за допомогою програмного забезпечення «М.Е.Doc».

На час подання позовної заяви до суду, дані Акту інвентаризації в систему електронного адміністрування реалізації пального не внесено, в чому вбачається бездіяльність відповідачів, та є підставою для звернення до суду.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити і у повному обсязі.

Відповідачі проти позову заперечили з підстав, викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи.

В судовому засідання за згодою сторін ухвалено про продовження вирішення справи у письмовому провадженні відповідно до частини четвертої статті 122 КАС України.

В силу частини першої статті 41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оцінивши у порядку письмового провадження належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма Октан» створено 29 січня 1997 року та перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Солом`янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві з 06 лютого 1997 року.

На підставі наказу ТОВ «Фірма Октан» від 26 лютого 2016 року № 2/2 «Про інвентаризацію залишків пального станом на 01 березня 2016 року» позивачем проведено інвентаризацію, за результатами якої складено Акт інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 01 березня 2016 року.

На виконання вимог Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24 грудня 2015 року, товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма Октан» подано заяву про реєстрацію платника акцизного податку з реалізації пального за Формою № 1-АКП, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 25 лютого 2016 року № 218.

02 березня 2016 року позивач зареєстрований платником акцизного податку з реалізації пального, що підтверджується Витягом з реєстру платників податку з реалізації пального від 20 березня 2016 року.

20 березня 2016 року платником подано до ДПІ в Солом`янському районі ГУ ДФС у місті Києві акт інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 01 березня 2016 року за допомогою програмного забезпечення «М.Е.Doc».

Згідно з квитанцією № 2 документ доставлено до ДПІ в Солом`янському районі ГУ ДФС у місті Києві 20 березня 2016 року о 11:41:41.

У липні 2016 позивач звернувся до ГУ ДФС у місті Києві із заявою від 27 липня 2016 року № 82 про внесення результатів Акту інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 01 березня 2016 року до системи електронного адміністрування реалізації пального

У вересні 2016 року позивачем отримано лист відповідача 2 від 26 серпня 2016 року № 19169/10/26-15-40-01-21 в якому повідомлялось про те, що 18 квітня 2016 року за наслідками виходу фахівців контролюючого органу за податковою адресою платника (місто Київ, вул. Політехнічна, 31) встановлено відсутність посадових осіб підприємства за даною адресою, про що складено акт, та що унеможливило проведення фактичної перевірки та підтвердження відомостей, заявлених позивачем в Акті інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 01 березня 2016 року.

Позивач зауважує, що копія акту, який стосується його прав та інтересів як платника податків на його адресу направлено не було.

У подальшому позивач звернувся до Державної фіскальної служби України зі скаргою на рішення ГУ ДФС у місті Києві щодо невнесення до системи електронного адміністрування реалізації пального показників Акта інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 01 березня 2016 року .

За результати розгляду скарги вищим контролюючим органом надано 09 вересня 2016 року відповідь № 19546/6/99-99-12-03-03-15 про відмову у задоволенні скарги.

Відмову мотивовано тим, що частина інвентаризованих залишків пального знаходиться у сховищах на тимчасово окупованій території і за фактом повернення останніх буде здійснюватись в режимі імпорту, а операції із ввезення підакцизних товарів відповідно до підпункту 213.1.3 пункту 213.1 статті 213 Податкового кодексу України є об`єктом оподаткування акцизним податком. Обсяги залишків пального, які на сьогоднішній день знаходяться на зберіганні на тимчасово окупованій території, а саме у місті Севастополі, не можуть бути включені платником до акту інвентаризації.

Вказуючи на факт невнесення контролюючим органом даних акта інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 01 березня 2016 року до Єдиного реєстру акцизних накладних, що перешкоджає господарській діяльності підприємства та виключає можливість реєстрації акцизних накладних на продане пальне, ТОВ «Фірма Октан» звернулось до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Законом України від 24 грудня 2015 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році) з 01 березня 2016 року запроваджено систему електронного адміністрування реалізації пального та введення акцизної накладної як обов`язкового електронного документа, який складатиметься при здійснення всіх операцій з реалізації пального на внутрішньому ринку.

Пунктом 9 підрозділу 5 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України передбачено, що протягом 20 календарних днів, починаючи з 01 березня 2016 року, платник податку зобов`язаний подати контролюючому органу акт проведення інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 01березня 2016 року із зазначенням адрес об`єктів, на яких зберігаються відповідні обсяги залишків пального, перелік резервуарів, в яких зберігаються обсяги залишку пального, їх технічних параметрів (фізична місткість, що відповідає технічним паспортам), правовстановлюючих документів на відповідні об`єкти та документів, що засвідчують правові підстави експлуатації таких об`єктів. Зазначені у такому акті інвентаризації обсяги залишку пального контролюючий орган враховує у формулі, визначеній пунктом 232.3 статті 232 цього Кодексу, як обсяг, на який платник податку має право зареєструвати акцизні накладні та/або розрахунки коригування в системі електронного адміністрування реалізації пального.

Форма акта проведення інвентаризації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Дані акта проведення інвентаризації обсягів залишку пального можуть бути перевірені контролюючим органом у встановленому порядку протягом шести календарних місяців із дня його подання.

При встановленні за результатами перевірки невідповідності обсягів пального, зазначених у акті інвентаризації, фактичним даним та/або даним бухгалтерського обліку підприємства контролюючий орган здійснює відповідні коригування в Єдиному реєстрі електронних акцизних накладних на підставі даних акта перевірки.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання вимог пункту 9 підрозділу 5 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, на підставі наказу від 14 квітня 2016 року № 2215 ГУ ДФС у місті Києві призначено проведення фактичної перевірки ТОВ «Фірма октан» за адресою: м. Київ, вул. Політехнічна, 31 щодо дотримання норм законодавства з питань перевірки обсягів пального.

Так, 18 квітня 2016 року співробітниками ГУ ДФС у місті Києві здійснено виїзд за юридичною адресою ТОВ «Фірма Октан» та встановлено відсутність посадових осіб за податковою адресою, про що складено 19 квітня 2016 року акт № 27/26-15-40-01-14.

Представником відповідачів зауважено, що одночасно відповідачем 2 подано запит до оперативного управління ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у місті Києві про встановлення місцезнаходження платника податків з направленням акту про не встановлення суб`єкта господарювання за місцем реєстрації для вжиття заходів відповідного реагування.

Представником відповідачів також надано лист від 21 квітня 2016 року № 11552/7/26-15-40-01-20 з якого вбачається, що співробітниками оперативного управління ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у мсті Києві здійснено виїзд за податковою адресою підприємства ТОВ «Фірма Октан», а саме: м. Київ, вул. Політехнічна, 31 та встановлено відсутність виробничих та трудових потужностей вказаного підприємства. Враховуючи вказане працівниками складено довідку про встановлення фактичного місцезнаходження (місця проживання) платника податків згідно з якою встановлено відсутність платника податків за податковою адресою.

Враховуючи зазначені обставини, контролюючий орган констатував неможливість проведення фактичної перевірки ТОВ «Фірма Октан» з питань перевірки Акта інвентаризації обсягів залишку пального станом на 01 березня 2016 року, що у свою чергу стало перешкодою для невнесення даних акта інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 01 березня 2016 року до Єдиного реєстру акцизних накладних.

За доводами позивача, відомості стосовно відсутності за податковою адресою платника податків є надуманими, оскільки суперечать інформації, яку внесено до актів перевірки майна, що знаходиться у податковій заставі, які перевірялись податковим керуючим протягом 2014, 2015 та 2016 року та відображено у Акті перевірки № 15 від 05 листопада 2015 року та № 1 від 10 лютого 2016 року. У вказаних Актах зазначено: «на початку перевірки податковим керуючим Ванжулою О.П. здійснено виїзд за податковою адресою ТОВ «Фірма Октан» - місто Київ, вулиця Політехнічна, 31, а в подальшому вже за адресами фактичного перебування майна платника податків, а саме: орендоване приміщення місто Київ, бульвар Івана Лепсе, 4, 2 поверх корпусу № 21, офісне приміщення та місто Бориспіль, Соцмістечко, склад ПММ № 2 в/ч НОМЕР_1 .

Окрім того, з позовної заяви вбачається, що 29 липня 2016 року, у зв`язку з господарською необхідністю, а саме економією грошових коштів, керівництвом позивача прийнято рішення про зміну юридичної адреси Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Октан» з: місто Київ, вулиця Політехнічна, 31 на місто Київ, Бульвар Івана Лепсе, 4 корпус 21, про що внесено запис у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. На підтвердження вказаних обставин позивачем надано копію витягу з Реєстру, який надано на запит від 04 серпня 2016 року.

Позивачем також зауважено, що про вказану зміну адреси контролюючий орган було письмово повідомлено, про що свідчить копія листа, яку долучено до матеріалів справи.

Разом з тим, до матеріалів справи також долучено копію повідомлення від 15 серпня 2015 року № 185 про зміну місцезнаходження, який адресовано Головному управлінню Державної фіскальної служби у місті Києві та Державній податковій інспекції у Солом`янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві.

Оцінюючи правомірність дій відповідачів, суд виходить з наступного.

Відповідно до пунктів 61.1, 61.2 статті 61 75 Податкового кодексу України (далі ПК України) податковий контроль це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податковий контроль здійснюється органами, визначеними статтею 41 ПК України, у межах повноважень, встановлених цим Кодексом.

Податковий контроль здійснюється шляхом ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин (стаття 62 ПК України).

За правилами пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України визначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Статтею 80 ПК України передбачено порядок проведення фактичної перевірки.

Судом встановлено, що згідно з відомостями акту інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 01 березня 2016 року залишки пального, що належать позивачу, зберігаються за адресами: місто Бориспіль, Соцмістечко, склад ПММ № 2, в/ч А2215, а також АР Крим, місто Севастополь, Камишове шосе, 29/3, Нафтобаза.

Зважаючи на те, що метою проведення фактичної перевірки є дані Акта інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 01 березня 2016 року, суд погоджується з доводами ТОВ «Фірма Октан» про те, що фактична перевірка обсягів залишків пального, що належать позивачу, мала здійснюватись не за податковою адресою підприємства, а за місцями зберігання залишків палива, які вказані в акті інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 01 березня 2016 року.

Відповідач доказів вчинення заходів з метою проведення фактичної перевірки за адресами зберігання пального позивача суду не надав, а тому доводи контролюючого органу про неможливість підтвердити дані акта інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 01 березня 2016 року визнаються судом необґрунтованими.

Крім того, у листі Державної фіскальної служби України від 05 травня 2016 року № 10105/6/99-99-12-02-02-12 "Про надання податкової консультації питань проведення перевірок контролюючими органами актів інвентаризації залишків пального" роз`яснено, що пункт 9 підрозділу 5 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України не обмежує контролюючі органи у виборі виду перевірки, що передбачені статтею 75 Кодексу. Отже, Державна фіскальна служба України визнала право контролюючих органів перевіряти дані актів інвентаризації обсягів залишку пального як в ході фактичних, так і документальних перевірок.

Слід зауважити, що пунктом 9 підрозділу 5 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України передбачено право, а не обов`язок контролюючого органу щодо проведення перевірки даних актів інвентаризації обсягів залишку пального. При встановленні за результатами перевірки невідповідності обсягів пального, зазначених в акті інвентаризації, фактичним даним та/або даним бухгалтерського обліку підприємства, контролюючий орган здійснює відповідні коригування в Єдиному реєстрі електронних акцизних накладних на підставі даних акта перевірки.

Доводи відповідачів щодо неможливості проведення фактичної перевірки з підстав відсутності посадових осіб за податковою адресою а також з підстав того, що у Акті інвентаризації, крім іншої, зазначено адресу об`єкта, на якому зберігаються певні обсяги залишків пального, а саме: АР Крим, місто Севастополь, Камишове поле, 29/3, Нафтобаза, тобто знаходження залишків пального на тимчасово окупованій території та неможливості його включення платником податків в Акт інвентаризації підлягають відхиленню.

З метою уникнення порушення прав платника податків відповідач мав внести надані позивачем відомості Акта інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 01 березня 2016 року до Єдиного реєстру електронних акцизних накладних, а упродовж шести місяців з дня подання підприємством Акта інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 01 березня 2016 року провести фактичну чи документальну перевірку та в разі виявлення обставин, передбачених абзацом 4 пункту 9 підрозділу 5 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, здійснити відповідні коригування в Єдиному реєстрі електронних акцизних накладних.

З системного аналізу наведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо невключення до Єдиного реєстру акцизних накладних залишків пального, які зазначено в Акті інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 01 березня 2016 року, що поданий 20 березня 2016 року платником податків - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма Октан» (), та з метою відновлення порушеного права платника податків вважає за необхідне зобов`язати відповідача 2 включити до Єдиного реєстру акцизних накладних залишки пального, які зазначені в Акті інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 01 березня 2016 року, що поданий 20 березня 2016 року платником податків - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма Октан» ().

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів суду правомірності своєї бездіяльності, що є підставою для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 7-11, 17, 71, 72, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо невнесення до системи електронного адміністрування залишків пального, які зазначені в Акті інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 01 березня 2016 року товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Октан» ().

Зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві включити до системи електронного адміністрування залишки пального, які зазначені в Акті інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 01 березня 2016 року товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Октан» ().

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Октан» () витрати зі сплати судового збору у розмірі 2756,00 (дві тисячі сімсот п`ятдесят шість) гривень.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий Суддя В.І. Келеберда
Судді І.А. Качур

А.Б. Федорчук