Справа № 823/990/17
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року справа № 823/990/17

16 год. 55 хв. м. Черкаси

Чркаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Рідзеля О.А.,

за участю:

секретаря судового засідання - Мельникової О.М.,

представника позивача - ОСОБА_1 (за договором про надання правової допомоги),

представника відповідача - Желізняк Ю.В. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_3 (далі-позивач) з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (далі-відповідач) у якій просить:

- скасувати як протиправний наказ Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 04.04.2017 №955 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності слідчого СВ Черкаського відділу поліції ГУНП капітана поліції ОСОБА_3»;

- скасувати як незаконний наказ Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 05.04.2017 №101 о/с;

- скасувати як незаконний наказ Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 26.05.2017 №143 о/с «По особовому складу» про звільнення зі служби в поліції ОСОБА_3 з 26.05.2017»;

- зобов'язати Головне управління Національної поліції в Черкаській області поновити ОСОБА_3 на службі в поліції на посаді слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту Черкаського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області;

- стягнути із Головного управління Національної поліції в Черкаській області на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 7593 грн. 60 коп.;

- стягнути із Головного управління Національної поліції в Черкаській області на користь позивача моральну шкоду, заподіяну незаконним звільненням з посади слідчого в сумі 10000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, Головним управлінням Національної поліції в Черкаській області за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушені вимог ст. 1 та ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, за грубе порушення вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», Правил дорожнього руху, ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», «Правил етичної поведінки поліцейських» слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення звільнено зі служби в поліції, про що прийнято відповідний наказ від 26.05.2017 №143 о/с.

Проте позивач зазначає, що висновки службового розслідування, які стали підставою для звільнення зі служби в поліції, а саме в частині скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спростовані постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.08.2017 у справі № 712/4296/17, яка 12.09.2017 набрала законної сили.

Крім того, позивач посилається на те, що наказ про його звільнення прийнятий під час тимчасової непрацездатності, тому звільнення здійснено незаконно.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених вище.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти позову та зазначила, що службове розслідування відносно позивача призначено у межах та на підставі наявних у Головного управління Національної поліції в Черкаській області повноважень, тому з огляду на виявлений факт що виразився у негідній поведінці позивача в позаслужбовий час, а також у зв'язку з недотриманням позивачем професійної та службової етики, став наслідком прийняття оскаржуваних наказів, якими позивача звільнення зі служби в поліції.

Крім того, у запереченнях відповідач посилається на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постановах від 29.09.2015 у справі № 21-1288а15 та від 20.10.2015 по справі № 21-2103а15 та яка полягає у тому, що дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за своєю суттю є вчиненням такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, судом встановлено таке.

На підставі наказу № 938 від 03.04.2017 «Про призначення та проведення службового розслідування» з метою повного, всебічного та об'єктивного дослідження усіх обставин події, керуючись п.2.6 Інструкції «Про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 12.03.2013 № 230 та ст. 14 Дисциплінарного статуту призначено службове розслідування за фактом складання відносно слідчого СВ Черкаського відділу поліції ГУНП капітана поліції ОСОБА_3 адміністративних матеріалів та порушення останнім службової дисципліни.

За наслідками проведеного службового розслідування за фактом складання відносно слідчого СВ Черкаського відділу поліції ГУНП капітана поліції ОСОБА_3 адміністративних матеріалів та порушення останнім службової дисципліни складено висновок від 04.04.2017, затверджений т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Черкаській області полковником поліції ОСОБА_4

Так, у вказаному висновку зазначено, що 01.04.2017 близько 02 год. 30 хв. до диспетчера «Віп Таксі-1588» надійшов виклик про те, що біля магазину «Казбет», що розташований в м. Черкаси знаходиться автомобіль Hyundai Tucson р.н. НОМЕР_1, водію якого потрібно надати послугу «тверезий водій».

На місце виклику було направлено водія «Віп Таксі-1588» гр. ОСОБА_5, до якого звернувся позивач за отриманням послуги «тверезий водій» з метою доставлення його до торгово-розважального центру «Любава», а саме до нічного клубу «Manhattan club», у зв'язку з тим що позивач перебуває у стані алкогольного сп'яніння та немає змоги сісти за кермо автомобіля.

У свою чергу, гр. ОСОБА_5 повідомив, що вказана послуга буде коштувати позивачеві 130 грн., на що позивач погодився.

Рухаючись по бульвару Шевченка в напрямку від вулиці Пушкіна до вулиці Михайла Грушевського в м. Черкаси автомобіль Hyundai Tucson р.н. НОМЕР_1 було зупинено патрульними поліцейськими.

Після перевірки документів на право керування вказаним транспортним засобом у гр. ОСОБА_5, позивач разом з вказаним водієм «Віп Таксі-1588» продовжив рух в напрямку торгово-розважального центру «Любава».

Доїхавши до торгово-розважального центру «Любава», позивач розрахувався з гр. ОСОБА_5 надавши за послугу «тверезий водій» лише 100 грн.

Після чого позивач направився до торгово-розважального центру «Любава», а гр. ОСОБА_5 зателефонував з мобільного телефону за номером НОМЕР_2 на спеціальну лінію УІП КП « 102» та повідомив, про те що навпроти торгово-розважального центру «Любава» стоїть автомобіль Hyundai Tucson р.н. НОМЕР_1, водій якого перебуває в стані алкогольного сп'яніння та на даний час знаходиться в нічному клубі «Manhattan club».

Вказане повідомлення було одразу зареєстроване в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені правопорушення та інші події Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області за № 16246, а на місце події направлено екіпаж Управління патрульної поліції в м. Черкаси.

Цього ж дня, близько 04 год. 05 хв., під час патрулювання біля Черкаського драматичного театру імені Т.Г. Шевченк, що розташований за адресою бульвар Шевченка, 234 в м. Черкасах, поліцейськими Управління патрульної поліції в м. Черкаси був помічений автомобіль Hyundai Tucson р.н. НОМЕР_1, що рухався від вулиці Остафія Дашкевича в напрямку вулиця Смілянська в м. Черкасах.

Враховуючи наявну інформацію, що водій вказаного вище транспортного засобу може перебувати у стані алкогольного сп'яніння, патрульними було прийнято рішення про зупинку вказаного транспортного засобу з метою перевірки даної обставини.

Зупинивши автомобіль Hyundai Tucson р.н. НОМЕР_1, патрульними поліцейськими було встановлено, що за кермом автомобіля перебуває ОСОБА_3.

Під час спілкування із позивачем працівниками Управління патрульної поліції у м. Черкаси встановлено, що ОСОБА_3 має явні ознаки алкогольного сп'яніння.

На вимогу патрульних пройти в установленому порядку огляд на стан сп'яніння позивач, у присутності двох свідків, відмовився.

У зв'язку з вищевикладеним, того ж дня 01.04.2017 відносно ОСОБА_3 в присутності двох свідків гр. ОСОБА_8 та гр. ОСОБА_9, за порушення п. 2.5 ПДР України складено протокол (серії БР № 142847) про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час складання вищевказаного адміністративного матеріалу позивач поводив себе зухвало. Одночасно намагався вплинути на свідків, шляхом їх залякування та здійснення психологічного тиску.

Крім того, ОСОБА_3 зазначив, що йому необхідний перекладач з російської мови для ознайомлення зі змістом протоколу, оскільки він не володіє українською мовою.

Відповідно до ст.14 Дисциплінарного статуту та п.п. 6.2.1., п. 6.2 Інструкції 230 перед накладенням дисциплінарного стягнення та з метою забезпечення повного, всебічного і об'єктивного дослідження обставин подій, що стали підставою призначення службового розслідування, ОСОБА_10, якому доручено проведення розслідування, 03.04.2017 запропоновано ОСОБА_3 надати письмові пояснення, проте позивач відмовився від надання письмових пояснень, посилаючись на ст. 63 Конституції України.

Також під час проведення службового розслідування, 04.04.2017 відібрано пояснення у

патрульних поліцейських, а саме: ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в присутності яких складався протокол на позивача.

Наданими письмовими поясненнями інспектори патрульної поліції повністю підтвердили вище викладені відомості щодо оформлення адміністративних матеріалів стовно ОСОБА_3 та факт перебування позивача у стані алкогольного сп'яніння.

Крім того, в письмових пояснень інспектора патрульної поліції ОСОБА_15 наданих під час службового розслідування, зазначено, що рухаючись по бульвару Шевченка в напрямку від вулиці Пушкіна до вулиці Михайла Грушевського в м. Черкаси ним було зупинено автомобіль Hyundai Tucson р.н. НОМЕР_1. Перевіряючи документи у водія ОСОБА_5, останній повідомив, що надає послугу «тверезий водій», особі яка знаходится в автомобілі. При цьому, під час перевірки документів у водія ОСОБА_5 пасажир, що знаходилась в автомобілі та якому надавалась послуга «тверезий водій» постійно намагався перевірити знання патрульного, які мають використовуваться ним під час виконання службових обов'язків. У вказаних поясненнях ОСОБА_15 також зазначив, що спілкуючись з пасажиром, ним також було помічено, що останній перебуває в стані алкогольного сп'яніння.

Свідки гр. ОСОБА_8 та гр. ОСОБА_9 наданими поясненнями, також підтвердили, що ОСОБА_3 мав явні ознаки алкогольного сп'яніння, а саме: порушення мови та порушення координації рухів. Також зазначили, що позивач здійснював на них психологічний тиск.

Також під час проведення службового розслідування, відібрано пояснення у водія «Віп Таксі-1588» гр. ОСОБА_5, який надавав позивачу послугу «тверезий водій» та зазначив, що 01.04.2017 близько 02 год. 30 хв. до диспетчера «Віп Таксі-1588» надійшов виклик про те, що біля магазину «Казбет» розташованого в м. Черкаси знаходиться автомобіль Hyundai Tucson р.н. НОМЕР_1, водію якого потрібно надати послугу «тверезий водій». Прибувши на місце виклику гр. ОСОБА_5, надав позивачу послугу «тверезий водій» та доставив його до торгово-розважального центру «Любава», а саме до нічного клубу «Manhattan club». При цьому, позивач розрахувався з гр. ОСОБА_5 надавши за послугу «тверезий водій» лише 100 грн. з обіцяних 130 грн. Після чого позивач направився до торгово-розважального центру «Любава», а гр. ОСОБА_5 зателефонував на спеціальну лінію УІП КП « 102» та повідомив, про те що навпроти торгово-розважального центру «Любава» стоїть автомобіль Hyundai Tucson р.н. НОМЕР_1, водій якого перебуває в стані алкогольного сп'яніння та на даний час знаходиться в нічному клубі «Manhattan club».

За наслідками проведеного службового розслідування за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, у негідній поведінці у позаслужбовий час, недотриманні норм професійної та службової етики в порушення вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» правил дорожнього руху України та інших нормативно правових актів з питань безпеки дорожнього руху, ст.ст. 1 та 7 Дисциплінарного статуту ОВС, ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», Присяги і Правил поведінки працівника апарату Міністерства внутрішніх справ України, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС, тобто за вчинення проступків несумісних з подальшим проходженням служби, наказом від 04.04.2017 № 955 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності слідчого СВ Черкаського відділу поліції ГУНП капітана поліції ОСОБА_3» до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Також, наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 05.04.2017 № 101 о/с капітана поліції ОСОБА_3 слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про національну поліцію» (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ) звільнено зі служби в поліції.

В подальшому, дізнавшись про тимчасову непрацездатність позивача під час прийняття наказу від 05.04.2017 № 101 о/с про звільнення позивача зі служби в поліції, відповідачем прийняв наказ від 26.05.2017 № 143 о/с, яким внесено зміни щодо дати звільнення зі служби ОСОБА_3

Проте, позивач вважаючи оскаржувані накази, якими останнього звільнено зі служби в поліції протиправними та такими, що підлягають скасуванню, звернувся до суду з позовом за захистом охоронюваних законом прав та інтересів.

Досліджуючи правомірність винесених наказів та доцільність застосування саме такого виду дисциплінарного стягнення, як звільнення зі служби в поліції, суд виходить із дослідження обставин, що стали підставою для прийняття відповідних наказів.

Як встановлено судом, наказ про звільнення позивача було видано на підставі висновків службового розслідування, проведеного за фактом складання адміністративного протоколу за частиною 1 статті 130 КУпАП відносно позивача.

В судовому засіданні 06.11.2017 допитано свідка - водія «Віп Таксі-1588» гр. ОСОБА_5, який надавав позивачу послугу «тверезий водій» та повідомив суду обставини аналогічні зазначеним у висновку про результати службового розслідування від 04.04.2017 та поясненням, наданим в рамках службового розслідування, копія якого наявна в матеріалах справи.

Крім того, зазначив, що рухаючись по бульвару Шевченка в напрямку від вулиці Пушкіна до вулиці Михайла Грушевського в м. Черкаси автомобіль Hyundai Tucson р.н. НОМЕР_1 було зупинено патрульними поліцейськими. Під час перевірки документів на керування вказаним транспортним засобом ним було повідомлено, що він надає послугу «тверезий водій», особі яка знаходится в автомобілі.

ОСОБА_15 у судовому засіданні також надано покази, анологічні поясненням, що надавалися під час проведення службового розслідування та зазначено, що перевіряючи документи у водія ОСОБА_5 пасажир, що знаходилась в автомобілі та якому надавалась послуга «тверезий водій», а саме ОСОБА_3, має явні ознаки алкогольного сп'яніння.

З пояснень, наданих суду ОСОБА_11, ОСОБА_13 та ОСОБА_14, в тому числі і письмових в рамках проведеного службового розслідування, встановлено, що після зупинення автомобіля Hyundai Tucson р.н. НОМЕР_1, яким керував позивач, у останнього були явні ознаки алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, різка зміна забарвлення шкірного покрову, обличчя).

Також пояснили, що позивачеві було запропоновано проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп'яніння, однак, останній відмовився від проходження медичного огляду у присутності двох свідків - гр. ОСОБА_8 та гр. ОСОБА_9, що підтверджується відповідними поясненнями наданими під час проведення службового розслідування.

У судовому засіданні 12.12.2017 ОСОБА_8, допитана судом як свідок, підтвердила дану обставину щодо відмови позивача від проходження медичного огляду на стан сп'яніння та додала, що ОСОБА_3 мав явні ознаки алкогольного сп'яніння (порушення координації рухів та порушення мови). Крім того, зазначила, що позивач здійснював на неї психологічний тиск. Також вимагав, щоб йому надали перекладача російської мови, оскільки він не знає української мови, а тому не може ознайомится з протоколом про адміністративне правопорушення.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов'язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров'я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових обов'язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно зі ст. 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Частиною 2 цієї ж статті визначено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

У відповідності до частини 1 статті 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Пунктом 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» на поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України», затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» від 22.02.2006 № 3460-IV (далі - Дисциплінарний статут).

Вказаним Дисциплінарним статутом визначається сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Так, відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Відповідно до ст. 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Згідно зі ст. 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Аналіз наведених положень Дисциплінарного статуту є підставою для висновку про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Статтею 5 Дисциплінарного статуту визначено, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до п.п. 6, 8 ст. 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень, як звільнення з посади, звільнення з органів внутрішніх справ.

Наказом Міністерства внутрішніх справ від 09.11.2016 року №1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила), які є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Відповідно до п. 1 Розділу І Правил встановлено, що вони поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов'язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Згідно із п. 1 Розділу ІІ Правил під час виконання службових обов'язків поліцейський повинен, зокрема, поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.

Пунктами 3 та 4 Розділу IV Правил передбачено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов'язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.

Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об'єктивним.

Суд звертає увагу, що дотримання вище зазначених вимог Дисциплінарного статуту та Правил є обов'язком кожного поліцейського незалежно від того перебуває він під час виконання службових обов'язків чи у позаслужбовий час, що пов'язане з особливостями проходження служби в Національній поліції.

У відповідності до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту.

Як встановлено судом, позивача було звільнено зі служби в поліції за порушення службової дисципліни, вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, порушенні вимог ст.ст. 1 та 7 Дисциплінарного статуту ОВС, ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги і Правил поведінки працівника апарату міністерства внутрішніх справ України, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС, затверджених наказом МВС України від 28.04.2016 № 326, що виразилось у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння та у негідній поведінці в позаслужбовий час, недотриманні норм професійної та службової етики.

Дослідженими під час судового розгляду справи доказами та показаннями свідків підтверджено порушення службової дисципліни зі сторони позивача.

Водночас, суд наголошує, що адміністративна та дисциплінарна відповідальність є різними та самостійними видами відповідальності особи.

Разом з цим, позивач в обґрунтування протиправності оскаржуваних наказів посилається на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.08.2017 у справі № 712/4296/17, якою закрито провадження у адміністративній справі відносно позивача за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Проте, з аналізу вказаної постанови вбачається, що Соснівським районним судом м. Черкаси під час розгляду справи № 712/4296/17 досліджувалось лише питання правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 142847 від 01.04.2017 та можливості застосування до позивача адміністративного стягнення.

Питання наявності в діях позивача складу дисциплінарного проступку внаслідок порушення останнім службової дисципліни, яке виявилось у непритаманній поліцейському поведінці та відмові у вимогах поліцейських від проходження медичного огляду під час складання поліцейськими адміністративного матеріалу, не було предметом дослідження у справі про адміністративне правопорушення.

Як встановив суд, оскаржуваними позивачем наказами його притягнуто саме до дисциплінарної відповідальності, при цьому не з підстав скоєння адміністративного правопорушення, а через вчинення дій, які є дисциплінарним проступком. Тому сама по собі постанова Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.08.2017 у справі № 712/4296/17 не має ніякого преюдиціного значення для вирішення даної адміністративної справи.

Також щодо посилання позивача на преюдиційність постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.08.2017 у справі № 712/4296/17 для цього спору, суд зазначає про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Наведеною нормою Кодексу адміністративного судочинства України встановлені преюдиційні обставини, тобто ті обставини, що встановлені в судовому рішенні, яке набрало законної сили. Зазначені преюдиційні обставини є підставами для звільнення від доказування.

Звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, передбачене ч. 1. ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, варто розуміти так, що учасники адміністративного процесу не зобов'язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.

Тобто, за змістом ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України учасники адміністративного процесу звільнені від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи. Натомість такі учасники мають право посилатися на зміст судового рішення у відповідних справах, що набрало законної сили, в якому відповідні обставини зазначені як установлені.

Водночас, передбачене ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України звільнення від доказування не має абсолютного характеру і не може сприйматися судами як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. Адміністративні суди не повинні сприймати як обов'язкові висновки щодо фактичних обставин справи, наведені у чинних судових рішеннях за інших адміністративних, цивільних чи господарських справ.

Якщо суд дійде висновку про те, що обставини у справі, що розглядається, є інакшими, ніж установлені під час розгляду іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи, то справу належить вирішити відповідно до тих обставин, які встановлені безпосередньо судом, який розглядає справу.

Отже, адміністративний суд під час розгляду конкретної справи на підставі встановлених ним обставин (у тому числі з урахуванням преюдиційних обставин) повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд зазначає, що не притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути підставою для задоволення його позову в частині визнання протиправними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та подальшого звільнення зі служби в поліції.

Більше того, суд звертає увагу, що особи, допитані у судовому засіданні, в якості свідків підтвердили обставини з'ясовані під час проведення службового розслідування за фактом порушення позивачем службової дисципліни.

В судовому засіданні також, крім інших доказів було оглянуто відеозапис з нагрудних відеореєстраторів співробітників патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Черкаси за 01.04.2017, що здійснювали оформлення протоколу (серії БР № 142847) про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП за участі ОСОБА_3

Так, з вищевказаного відеозапису судом встановлено обставини, що викладені у висновку службового розслідування, щодо перебування ОСОБА_3 у стані алкогольного сп'яніння, що стало наслідком складення протоколу (серії БР № 142847) про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Тому, безпідставними є посилання позивача на преюдиційність постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.08.2017 у справі № 712/4296/17, якою закрито провадження у адміністративній справі відносно позивача за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, суд зазначає, що позивач прийняв Присягу працівника поліції та добровільно взяв на себе підвищені вимоги, які пред'являються до працівників поліції при проходженні служби і яких він повинен дотримуватися, тому за порушення вимог Закону №580-VIII, несе дисциплінарну відповідальність згідно Дисциплінарного статуту.

На підставі статті 13 Дисциплінарного статуту такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ, звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь, накладаються начальниками, яким надано право прийняття на службу до органів внутрішніх справ, призначення на посаду, присвоєння спеціального звання.

Вирішення питання щодо виду застосованого дисциплінарного стягнення є переважним правом керівника, який наділений правом накладання дисциплінарних стягнень.

В матеріалах службового розслідування серед вчинків, які дискредитуюсь звання працівника поліції вказується відмова від проходження медичного огляду та керування транспортним засом в стані алкогольного сп'яніння.

Зазначені дії позивача є несумісними з проходженням служби в поліції, суперечать змісту Присяги працівника Національної поліції України, оскільки підривають довіру громадян як до працівників поліції, так і до органів поліції в цілому, принижують їх авторитет.

Аналогічна правова позиція викладена в рішеннях Вищого адміністративного суду України від 15.10.2013 року К/800/16508/13 та від 28.08.2014 року К/800/66697/13.

Згідно із ст. 14 Дисциплінарного статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється Міністром внутрішніх справ України (ч. 4 ст. 14 Дисциплінарного статуту).

Пунктом 2.1 Інструкції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 № 230 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 за № 541/23073 (далі - Інструкція) передбачено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України і можуть викликати суспільний резонанс.

Крім того, у постановах Верховного Суду України від 29.09.2015 (справа №21-1288а15) та від 20.10.2015 (справа №21-2103а15) зазначено, що дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Щодо тверджень позивача стосовно того, що звільнення відбулося у період його тимчасової непрацездатності, суд зазначає про таке.

Відповідно до статті 16 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику. У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

Згідно зі статтею 18 Дисциплінарного статуту стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його накладення, не враховуючи періоду перебування особи рядового або начальницького складу у відпустці, відрядженні або її тимчасової непрацездатності. Після закінчення цього строку дисциплінарне стягнення не виконується. Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади та звільнення з органів внутрішніх справ, накладені на осіб рядового і начальницького складу, які тимчасово непрацездатні або перебувають у відпустці, відрядженні, виконуються після їх прибуття до місця проходження служби.

На підставі аналізу зазначених норм права суд дійшов висновку, що на осіб рядового і начальницького складу за вчинення порушень службової дисципліни наказ про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади видається з дотриманням строків, передбачених статтею 16 Дисциплінарного статуту, у тому числі й щодо осіб, які тимчасово непрацездатні. Подальше виконання такого наказу відповідно до статті 18 Дисциплінарного статуту здійснюється після прибуття їх до місця проходження служби.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_3 відповідно даних, що містяться в довідках про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, військовослужбовцям внутрішніх військ МВС комунального закладу «Черкаський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Черкаської районної ради Амбулаторія загальної практики сімейної медицини» № 7, № 10, № 16 та № 17, у період із 01.04.2017 по 25.05.2017 був тимчасово непрацездатним.

Разом з тим, наказ відповідача № 101 о/с про звільнення позивача з посади слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про національну поліцію» (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ) було видано від 05.04.2017, тобто у період тимчасової непрацездатності.

Проте, після надання позивачем відповідних довідок та з'ясування обставини тимчасової непрацездатності останнього у період з 01.04.2017 по 25.05.2017, Головним управлінням Національної поліції в Черкаській області скасовано пункт наказу № 101 о/с від 05.04.2017 в частині звільнення позивача зі служби та 26.05.2017 відповідним наказом № 143 о/с ОСОБА_3 звільнено зі служби в поліції у зв'язку із реалізаціє дисциплінарного стягнення.

Тобто, судом встановлено, що відповідач будучи не обізнаним щодо обставини тимчасової непрацездатності позивача у період з 01.04.2017 по 25.05.2017 прийняв наказ про звільнення зі служби в поліції від 05.04.2017 № 101 о/с, проте дізнавшись про дану обставину відповідач привів означений наказ у відповідність зі статтею 18 Дисциплінарного статуту, тобто після прибуття позивача до місця проходження служби прийняв відповідний наказ від 26.05.2017 № 143 о/с про звільнено ОСОБА_3 зі служби в поліції у зв'язку із реалізаціє дисциплінарного стягнення.

Таким чином, судом встановлено, що під час прийняття оскаржуваних наказів про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а отже, оскаржувані накази є правомірними, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Вимоги позивача щодо поновлення його на посаді слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту Черкаського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, заподіяної незаконним звільненням з посади слідчого в сумі 10000 грн. також не підлягають до задоволення, оскільки є похідними від перших вимог, у задоволенні яких судом відмовлено у повному обсязі.

Згідно положень ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Приймаючи до уваги вищевикладене, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 14, 86, 94, 159 - 163, 254, 255, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 - відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.А. Рідзель