Справа № 817/1056/17
Суддя: Щербаков В.В.
Дата ухвалення: 2017-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 грудня 2017 р.Р і в н еСправа №817/1056/17

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В.В., за участю секретаря судового засідання Демчук І.М., сторін та інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник ОСОБА_2,

третьої особи: представник ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Головного управління ДФС у Рівненській області
доРівненської обласної ради третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 комунальне підприємство "Міжнародний аеропорт Рівне",
про стягнення коштів з рахунків у банках,
В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДФС у Рівненській області звернулось до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Рівненської обласної ради про стягнення коштів з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу Обласного комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Рівне" 1413183,44грн. (1408936,30грн. - податку на додану вартість, 4156,39грн. - податку на доходи фізичних осіб, 90,75грн. - інші збори за забруднення навколишнього природного середовища).

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Згідно розрахунку виникнення податкового боргу та інтегрованої картки обліку ГУ ДФС у Рівненській області за ОСОБА_4 комунальним підприємством "Міжнародний аеропорт Рівне" станом на 31.05.2017 року рахується заборгованість в сумі 1413183,44грн. по податкам і зборам. Сума заборгованості підтверджується довідкою про стан розрахунків з бюджетом. Представник позивача зазначив, що з метою стягнення боргу за судовими рішеннями, виконавчі листи пред'являлися до Державної виконавчої служби, а саме по справах №817/1666/14, та по справі №817/1666/16. Однак заходи з примусового стягнення результатів не дали. В подальшому вказує, що ГУ ДФС у Рівненській області листом від 23.03.2015 року №1129/9/17-00-23-16 направлено звернення до Рівненської обласної ради про виділення майна боржника для опису в податкову заставу з послідуючою реалізацією в рахунок погашення боргу. Проте, Рівненською обласною радою рішення щодо погашення податкового боргу не прийнято. Зазначає, що відповідно до п.95.3 ст. 95 ПКУ позивач звернувся до суду про стягнення податкового боргу, просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що податковим органом не було надано доказів здійснення заходів щодо стягнення з ОКП «Міжнародний аеропорт «Рівне» податкового боргу за рахунок коштів, готівки, що перебувають у його власності, а у разі їх недостатності для покриття податкового боргу - проведення публічних торгів щодо майна боржника, відчуження майна боржника, або його відсутності.

Вказує, що матеріали позову також не містять доказів на підтвердження того, що сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням публічних торгів.

Представник відповідача в судовому засіданні наголошував, що позивачем не підтверджено факту виконання ним дій, що передбачені вимогами податкового законодавства, які передують зверненню до органу місцевого самоврядування із поданням, просив суд відмовити в позові повністю.

В ході розгляду даної справи, судом залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_4 комунальне підприємство "Міжнародний аеропорт Рівне".

Представник третьої особи в судовому засіданні проти вимог заперечила, просила суд відмовити в позові повністю, оскільки стягнення податкового боргу перебуває на виконанні в Державній виконавчій служби.

Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що Рівненською обласною радою 20.09.2001 року було зареєстровано ОСОБА_4 комунальне підприємство "Міжнародний аеропорт Рівне", як юридичну особу, відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. ОСОБА_4 комунальне підприємство "Міжнародний аеропорт Рівне" знаходиться на податковому обліку у позивача з 26.09.2001 року за №01093.

Зокрема, у відповідності Ідентифікаційних даних засновником ОКП "Міжнародний аеропорт Рівне" є відповідач.

Відповідно до розрахунку виникнення податкового боргу та інтегрованої картки обліку ГУ ДФС у Рівненській області за ОСОБА_4 комунальним підприємством "Міжнародний аеропорт Рівне" станом на 31.05.2017 року рахується заборгованість в сумі 1413183,44грн. по податкам і зборам:

- по податку на додану вартість - 1408936,3грн.;

- по надходженнях від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення -90,75грн.;

- по податку на доходи фізичних осіб, що сплачений податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати-4156,39грн.;

Як вбачається із матеріалів справи, позивач листом від 23.03.2016 №1129/9/17-00-23-16 звернувся до Рівненської обласної ради з проханням розглянути питання щодо прийняття рішення стосовно:

виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу

ОКП «Міжнародний аеропорт «Рівне»;

затвердження плану досудової санації такого платника податків, який передбачає погашення його податкового боргу.

Відповідно до пункту 96.3 статті 96 Податкового кодексу України відповідь щодо прийняття одного із зазначених у пунктах 96.1 та 96.2 цієї статті рішень надсилається контролюючому органу протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення. У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог контролюючий орган зобов'язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу чи органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.

ОСОБА_4 рада у встановлений термін не надала відповіді на вказаний лист, що на думку позивача стало підставою для подання даного позову до суду в порядку статті 96 Податкового кодексу України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, та порядок їх адміністрування, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України.

Пунктом 89.2. статті 89 Податкового кодексу України встановлено, що з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Приписами пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України визначено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Порядок погашення податкового боргу державних підприємств, які не підлягають приватизації, та комунальних підприємств встановлений статтею 96 Податкового кодексу України.

Зокрема, підпунктами 96.1.1, 96.1.2, 96.1.3, 96.1.4 пункту 96.1 статті 96 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, контролюючий орган зобов'язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з поданням щодо прийняття рішення про: виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків. Рішення про фінансування таких витрат розглядається на найближчій сесії відповідної ради; затвердження плану досудової санації такого платника податків, який передбачає погашення його податкового боргу; ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії; прийняття сесією відповідної ради рішення щодо порушення справи про банкрутство платника податків.

Згідно з підпунктами 96.2.1, 96.2.2, 96.2.3, 96.2.4 пункту 96.2 статті 96 Податкового кодексу України у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна державного підприємства, яке не підлягає приватизації, комунального підприємства, не покриває суму податкового боргу такого платника податків і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, контролюючий орган зобов'язаний звернутися до органу виконавчої влади або до органу місцевого самоврядування, до сфери управління якого належить такий платник податків, з поданням щодо прийняття рішення про: надання відповідної компенсації з бюджету за рахунок коштів, призначених для утримання такого органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить такий платник податків; досудову санацію такого платника податків за рахунок коштів державного бюджету; ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії; виключення платника податків із переліку об'єктів державної власності, які не підлягають приватизації відповідно до закону, з метою порушення справи про банкрутство, у порядку, встановленому законодавством України.

Відповідно до пункту 96.3 статті 96 Податкового кодексу України відповідь щодо прийняття одного із зазначених у пунктах 96.1 та 96.2 цієї статті рішень надсилається контролюючому органу протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення. У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог контролюючий орган зобов'язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу чи органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.

Статтями 95, 96 Податкового кодексу України визначено порядок дій контролюючого органу у разі несплати суб'єктом господарювання, зокрема і комунальним підприємством, узгоджених грошових зобов'язань.

Таким чином виходячи з аналізу вищезазначених правових норм Податкового кодексу суд дійшов висновку, що у разі наявності у комунального підприємства податкового боргу контролюючий орган відповідно до згаданих положень Податкового кодексу України зобовязаний:

по-перше, здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності;

по-друге, в разі недостатності таких коштів здійснює погашення податкового боргу такого платника податків шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

А тому суд зазначає, що тільки у разі, якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, контролюючий орган зобов'язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з поданням щодо прийняття рішення про виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків.

Разом з тим, як було встановлено в судовому засіданні, позивач не навів жодних доводів та не надав належних доказів відсутності на рахунках ОКП «Міжнародний аеропорт «Рівне» коштів, необхідних для погашення податкового боргу, та майна, яке може бути реалізовано для погашення податкового боргу, відсутність яких є обов'язковою умовою для звернення до суду в порядку статті 96 Податкового кодексу України.

При цьому відповідачем та третьою особою були надані в суд баланс (звіт про фінансовий стан) на 30.09.2017, в якому було зазначено майно, яке обліковується на балансі ОКП «Міжнародний аеропорт «Рівне» і дане майно закріплене за третьою особою на праві господарського відання.

Згідно з пунктом 4.2. розділу 4 Статуту Обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт «Рівне» майно Підприємства є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Рівненської області і закріплюється за Підприємством на праві господарського відання. Підприємство володіє, користується і розпоряджається зазначеним майном, вчиняючи дії, що не суперечать чинному законодавству України з урахуванням обмежень, встановлених даним Статутом.

Відповідно до частини першої статті 78 Господарського кодексу України комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління.

Згідно з частиною третьою статті 78 Господарського кодексу України майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або на праві оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство).

Таким чином, право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків комунального підприємства, яке перебуває в комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або на праві оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство), що спростовує доводи позивача про відсутність правових підстав щодо внесення в податкову заставу майна, що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Рівненської області та перебуває в господарському віданні ОКП «Міжнародний аеропорт «Рівне».

Крім того, позивач у своєму позові зазначив, що з метою стягнення боргу за судовими рішеннями, відповідні виконавчі листи предявлялися до виконання до Державної виконавчої служби, а саме: по справі №817/1666/14 задоволено позов про стягнення боргу в сумі 713 844 гривні 77 копійок та по справі №817/1666/16 задоволено позов про стягнення боргу в сумі 1 277 860 гривень 91 копійка.

До матеріалів позову долучена копія постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області про відкриття виконавчого провадження по стягненню боргу в сумі 713 844 гривні 77 копійок, а також копія постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 28.11.2016 винесеної у справі №817/1666/16 за позовом Рівненської обєднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Рівненській області, якою стягнуто з ОКП «Міжнародний аеропорт «Рівне» податковий борг в сумі 1 277 860 гривень 91 копійка та копія заяви позивача про примусове виконання рішення адресована начальнику відділу примусового виконання рішень Рівненського обласного управління юстиції по стягненню боргу в сумі 1 277 860 гривень 91 копійка.

Суд дійшов висновку, що наведені доводи та додані позивачем матеріали свідчать, що стягнення податкового боргу відбувається в порядку визначеному Законом України «Про виконавче провадження», а не в порядку визначеному статтею 96 Податкового кодексу України, і що на підставі згаданих судових рішень відкриті відповідні виконавчі провадження.

З огляду на викладене та з аналізу наведених вище норм Податкового кодексу України судом вбачається, що законодавцем встановлений певний порядок примусового стягнення податкової заборгованості: спочатку шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а у разі недостатності коштів продажу майна, яке перебуває у податковій заставі.

При цьому з аналізу положень статті 96 Податкового кодексу України, обовязок податкового органу щодо звернення до органу місцевого самоврядування з поданням щодо прийняття рішення, визначеного приписами податкового законодавства, виникає виключно у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено.

Під час судового розгляду позивачем не надано доказів здійснення заходів щодо стягнення з ОКП «Міжнародний аеропорт «Рівне» податкового боргу за рахунок коштів, готівки, що перебувають у його власності, а у разі їх недостатності для покриття податкового боргу проведення публічних торгів щодо майна боржника, відчуження майна боржника, або його відсутності.

Матеріали позову також не містять доказів на підтвердження того, що сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням публічних торгів.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з підпунктом 21.1.1 пункту 21.1 статті 21 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач у спірних правовідносинах не дотримав вимог законодавства щодо виконання ним дій передбачених вимогами податкового законодавства, які передують зверненню до органу місцевого самоврядування із поданням, а тому суд вважає, що позов не підлягає до задоволення.

В силу вимог ст.94 КАС України судові витрати, здійснені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог Головного управління ДФС у Рівненській області до Рівненської обласної ради про стягнення коштів з рахунків у банках відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Щербаков В.В.