Справа № 337/4809/17
Суддя: Мурашова Н. А.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року Суддя Хортицького районного суду м.Запоріжжя Мурашова Н.А., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Правобережного обєднаного Управління Пенсійного Фонду України м.Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що з 12.11.2014р. він перебуває на обліку в органах ПФУ та отримує пенсію за віком на пільгових умовах на підставі п.«а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (Список №1). В листопаді 2017р. він звернувся до відповідача з приводу правильності нарахування розміру пенсії і листом від 29.11.2017р. відповідач надав йому документи, на підставі яких було здійснено розрахунок пенсії. Зокрема, з протоколу №9147 від 22.12.2014р. та розрахунку стажу він дізнався, що відповідачем не було зараховано до його пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи з 02.03.1989р. по 03.02.1994р. на ВАТ «Запорізький арматурний завод», з 06.10.1999р. по 14.05.2000р. та з 15.05.2005р. по 30.08.2005р. на ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» через їх не охоплення атестацією робочих місць. При цьому, будь-яких рішень про відмову у зарахуванні вказаних періодів до пільгового стажу відповідачем не приймалось і він про це не повідомлявся. З такими діями відповідача він не згоден, вважає їх протиправними, оскільки при зверненні до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах в 2014р. він надав усі необхідні документи трудову книжку, яка є основним документом, що підтверджує трудовий стаж, і містить відомості про усі періоди його роботи, а також уточнюючі довідки ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» №487 від 04.07.2011р. та ВАТ «Запорізький арматурний завод» №64 від 15.05.2009р. Остання безпідставно не була прийнята відповідачем. Крім того, відповідальність за несвоєчасність проведення атестації не може покладатися на працівника. Якщо чергова атестація проведена з порушенням п.4 Порядку проведення атестації, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не зарахування до його пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи з 02.03.1989р. по 03.02.1994р. на ВАТ «Запорізький арматурний завод», з 06.10.1999р. по 14.05.2000р. та з 15.05.2005р. по 30.08.2005р. на ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» та зобовязати його здійснити таке зарахування, а також провести перерахунок та виплату пенсії з урахуванням вказаних періодів роботи.

Ухвалою суду від 04.12.2017р. по даній справі відкрито скорочене провадження.

14.12.2017р. до суду надійшли письмові заперечення відповідача, в яких він позов не визнав, просить в його задоволенні відмовити, мотивуючи це тим, що позивачу призначена пенсія за віком на пільгових умовах (Список №1). При цьому, право на пенсію на пільгових умовах за Списком №1 мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими умовами, за результатами атестації робочих місць. Проведення атестації регулюється Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою КМУ №442 від 01.08.1992р. Згідно з п.3 Порядку атестація проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на пять років. Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У випадку, якщо трудова книжка не містить відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємства. Під час нарахування пенсії позивачу УПФУ не зарахував до його пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи з 02.03.1989р. по 03.02.1994р. на ВАТ «Запорізький арматурний завод», з 06.10.1999р. по 14.05.2000р. та з 15.05.2005р. по 30.08.2005р. на ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» , оскільки вони не охоплені атестацією робочих місць. Вважає такі дії відповідача правомірними. Крім того, зазначив, що позивач звернувся до суду з позовом з пропуском 6-місячного строку, встановленого ст.99 КАС України, без поважних причин, оскільки про незарахування спірних періодів він знав з дня призначення пенсії. Просить в позові відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Суд встановив, що з 02.03.1989р. по 08.07.1995р. позивач ОСОБА_1 працював плавильником металу та сплавів 5 розряду на плавильній дільниці літейного цеху ВАТ «Запорізький арматурний завод».

З 19.06.1997р. по 05.06.2009р. він працював електролізником розплавлених солей в електролізному цеху ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» .

Вказані періоди роботи зазначені в трудовій книжці позивача та уточнюючих довідках вищевказаних підприємств, копії яких знаходяться в матеріалах справи (арк..9-13).

Посади, на яких працював позивач, передбачені Списком №1 та дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

З 12.11.2014р. позивачу призначена пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (Список №1) в розмірі 6334,18грн. з урахуванням стажу роботи за Списком №1 17 років 02 міс. 17 днів (арк..15).

Згідно розрахунку стажу роботи позивача відповідачем не було зараховано до пільгового стажу за Списком №1 періоди його роботи з 02.03.1989р. по 03.02.1994р. на ВАТ «Запорізький арматурний завод», з 06.10.1999р. по 14.05.2000р. та з 15.05.2005р. по 30.08.2005р. на ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (арк..16).

Позивач не погоджується з такими діями відповідача, у звязку з чим 30.11.2017р. (штамп на поштовому конверті) звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публiчно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно із ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь - якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відсутність хоча б однієї з наведених вище ознак, є підставою для задоволення адміністративного позову.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права, відповідно до якого людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, права і свободи людини та їх гарантії є невідчужуваними та непорушними, вони визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ст.3,8 Конституції України, ст.8 КАС України).

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19 Конституції України).

Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (ст.21,22 Конституції України).

Конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачають за змістом ст.1,3,6,8,19,22,23,24 Основного Закону України правові гарантії, правову визначеність і повязану з ними передбачуваність законодавчої політики у сфері пенсійного забезпечення, необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізований, тобто набуте право не може бути скасовано, звужене (п.4 рішення КСУ №8-рп/2005 від 11.10.2005р.)

Згідно з ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови і порядок призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлюються Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (Закон №1058-IV).

Так, виключно цим Законом визначаються види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат тощо.

При цьому, відповідно до ч.3 ст.2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для окремих категорій громадян законами України можуть встановлюватися умови, норми і порядок їх пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування і недержавного пенсійного забезпечення.

Так, згідно з п.2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до п.«а» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до п.4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою КМУ від 01.08.1992р. № 442, яка набрала чинності з 21.08.1992р., атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на пять років.

Відповідно до п.3,4 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій та посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005р. №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків, за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92р.

Згідно з п.4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені

колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Зазначена постанова набула чинності з 21.08.92р. і це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92р., відповідне право впродовж цього періоду повинно бути підтверджено

за результатами атестації. Результати атестації застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після

затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної

зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97р. (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основнимдокументом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.10 Порядку застосування Списків №1 та №2….. для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637.

Відповідно до ст.81 Закону України «Про пенсійне забезпечення» призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч.1 ст.101 вказаного Закону органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб,

а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Зясувавши повно, всебічно та обєктивно обставини справи, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, проаналізувавши вищевикладені норми діючого законодавства, суд вважає, що відповідач неправомірно не зарахував при призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах періоди його роботи з 02.03.1989р. по 03.02.1994р. на ВАТ «Запорізький арматурний завод», з 06.10.1999р. по 14.05.2000р. та з 15.05.2005р. по 30.08.2005р. на ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат».

При цьому, суд виходить з того, що посади, на яких працював позивач в зазначені періоди включені до Списку №1, який дає їй право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Цей стаж підтверджений відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» належним чином трудовою книжкою, що надавалась відповідачу разом з заявою про призначення пенсії, і в якій наявні усі записи про пільговий трудовий стаж. Крім того, позивачем додатково були надані відповідачу уточнюючи довідки про пільговий стаж роботи.

Крім того, судом встановлено і підтверджено належними, допустимими доказами, що на вказаних підприємствах атестація робочих місць проводилась і її проведення зафіксовано відповідними наказами.

Зокрема, на ВАТ «Запорізький арматурний завод» вперше атестація робочих місць була проведена 13.02.1995р., наказ №28, тобто впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, у звязку з чим відповідно до п.4 вказаного Порядку до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років.

Отже, період роботи позивача на вказаному підприємстві з 02.03.1989р. по 03.02.1994р. повинен бути зарахований до пільгового стажу за Списком №1.

На ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» атестація робочих місць проводилась і зафіксована наказами №713 від 06.10.1994р. (строк дії до 06.10.1999р.), №261 від 15.05.2000р. (строк дії до 15.05.2005р.), №451 від 31.08.2005р. (строк дії до 31.08.2010р.), №01-245 від 27.08.2010р. (строк дії до 27.08.2015р.)

Отже, періоди роботи позивача на вказаному підприємстві з 06.10.1999р. по 14.05.2000р. та з 15.05.2005р. по 30.08.2005р. не охоплені наказами про атестацію робочих місць №713 від 06.10.1994р. та №261 від 15.05.2000р., оскільки чергова атестація були проведені невчасно, але умови роботи позивача в ці періоди не змінювались.

При цьому, відповідальність за своєчасність проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Якщо чергова атестація проведена з порушенням строку, передбаченого п.4 Порядку проведення атестації, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації. На працівника не може бути покладена відповідальність за несвоєчасне проведення атестації.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВСУ від 16.09.2014р. №21-307а14.

Таким чином, жодних підстав для не зарахування спірних періодів до пільгового стажу позивача у відповідача не було і судом під час розгляду справи не встановлено. Суд вважає, що увесь період роботи позивача на вказаних підприємствах повинен бути зарахований до стажу роботу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.«а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З вищевказаних підстав доводи представника відповідача суд вважає необґрунтованими і не приймає до уваги при постановленні судового рішення.

Суд враховує, що згідно із ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Між тим, відповідачем не надано суду належним та допустимих доказів правомірності вчинення оскаржуваних дій.

Таким чином, суд вважає, що в даному випадку відповідач діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Законом, чим порушив вимоги ст.19 Конституції України, тому його бездіяльність слід визнати протиправною і поновити порушені права позивача шляхом зобовязання відповідача зарахувати до його пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи з 02.03.1989р. по 03.02.1994р. на ВАТ «Запорізький арматурний завод», з 06.10.1999р. по 14.05.2000р. та з 15.05.2005р. по 30.08.2005р. на ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», здійснити перерахунок пенсії за віком з урахуванням вказаних періодів та виплатити її з урахуванням фактично виплачених сум.

Разом з тим, вирішуючи справу, суд виходить з того, що згідно з ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлено шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, встановлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Згідно з ч.3 ст.162 КАС України, якщо в ході судового розгляду справи суд встановить, що провадження відкрито за позовною заявою, поданою з пропущенням установленого законом строку звернення до суду, або викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, позовна заява залишається без розгляду.

Суд зазначає, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Поважними причинами за чинним законодавством визнаються обставини, які є обєктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається з позовною заявою, та повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами своєчасного звернення до суду за захистом порушеного права.

Залишення позову без розгляду у звязку з пропуском строку звернення до суду може мати місце тільки при встановленні обставин щодо початку перебігу строку звернення до суду, зокрема, обставин, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, зясуванні причин пропуску цього строку та підстав для визнання цих причин поважними.

Крім того, слід враховувати, що предметом позову в категорії справ щодо призначення, перерахунку, надання, одержання пенсійних та усіх інших соціальних виплат, є дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, пов'язані з соціальними виплатами, які можуть бути регулярними, періодичними, одноразовими, обмеженими в часі платежами, тому судам необхідно перевіряти строк звернення до суду залежно від виду платежу та тривалості періоду, за який виник спір.

Оцінивши обставини справи, виходячи зі змісту позовних вимог, які стосуються, зокрема, проведення перерахунку пенсії позивача, яка носить регулярний, щомісячний характер, суд вважає, що позивач 30.11.2017р. звернувся до суду з вказаним позовом в частині вимог про проведення перерахунку (з урахуванням усіх періодів його роботи на пільгових умовах за Списком №1) та виплату йому пенсії за віком за період з 12.11.2014р. по 29.05.2017р. поза встановленим ст.99 КАС України 6-місячним строком звернення до суду, оскільки суд вважає, що про порушення своїх прав, в т.ч. про виплату йому пенсії в меншому розмірі у звязку з невірним визначенням пільгового стажу позивач міг і повинен був дізнатися після отримання чергової щомісячної пенсійної виплати.

При цьому, підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними і відповідно поновлення цього строку суд не знаходить, оскільки позивач не надав доказів на підтвердження наявності та обґрунтованості дійсних істотних обєктивних та непереборних перешкод чи труднощів для своєчасного звернення до суду, а такі причини, як необізнаність щодо змісту діючих законів України, відсутність юридичної освіти, несвоєчасність звернення до відповідача за відповідними розясненнями, не носять, на думку суду, обєктивний та незалежний від волі позивача характер.

У звязку з цим задоволенню підлягають позовні вимоги про зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за віком з урахуванням періодів його роботи з 02.03.1989р. по 03.02.1994р. на ВАТ «Запорізький арматурний завод», з 06.10.1999р. по 14.05.2000р. та з 15.05.2005р. по 30.08.2005р. на ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», починаючи з 30.05.2017р., позовні вимоги за період з 12.11.2014р. по 29.05.2017р. слід залишити без розгляду, оскільки вони заявлені поза встановленим законом строком звернення до суду.

На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити частково.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст.3,8,19,21,22,46 Конституції України, Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення», Постановою КМУ від 16 січня 2003р. №36 «Про затвердження Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», Порядком застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій та посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005р. № 383, Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою КМУ від 01.08.1992р. №442, ст.2,8,9,11,94,159,160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Правобережного обєднаного Управління Пенсійного Фонду України м. Запоріжжя, яка полягає у незарахуванні ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 періодів його роботи з 02.03.1989р. по 03.02.1994р. на ВАТ «Запорізький арматурний завод», з 06.10.1999р. по 14.05.2000р. та з 15.05.2005р. по 30.08.2005р. на ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат».

Зобовязати Правобережне обєднане Управління Пенсійного Фонду України м.Запоріжжя зарахувати ОСОБА_1, 11.11.1964р.н., до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи з 02.03.1989р. по 03.02.1994р. на ВАТ «Запорізький арматурний завод», з 06.10.1999р. по 14.05.2000р. та з 15.05.2005р. по 30.08.2005р. на ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат».

Зобовязати Правобережне обєднане Управління Пенсійного Фонду України м.Запоріжжя здійснити ОСОБА_1, 11.11.1964р.н., з 30.05.2017р. перерахунок та виплату пенсії за віком з урахуванням в пільговому стажі за Списком №1 періодів роботи з 02.03.1989р. по 03.02.1994р. на ВАТ «Запорізький арматурний завод», з 06.10.1999р. по 14.05.2000р. та з 15.05.2005р. по 30.08.2005р. на ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат»,, з урахуванням фактично виплачених сум.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1, 11.11.1964р.н., понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо вона не скасована, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Н.А.Мурашова

14.12.2017