Справа № 819/2150/17
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2017-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

819/2150/17

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/2150/17

20 грудня 2017 р.

м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі судді Баб'юк П.М., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області до Державного підприємства "Тернопільський державний завод по виробництву м'ясо-кісткового борошна "Ветсанзавод" про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (далі - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Державного підприємства "Тернопільський державний завод по виробництву м'ясо-кісткового борошна "Ветсанзавод" (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача борг по фактичних витратах на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ за період з 01.10.2017 по 30.11.2017 в сумі 6614,13 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в результаті недотримання порядку відшкодування витрат Пенсійному фонду України на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, заборгованість відповідача становить 6614,13 грн. Вказану заборгованість відповідач добровільно не сплатив, відтак позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує, просить задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений належним, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Заперечень (відзиву) на позов не подав.

Згідно із ч. 3 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися в судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, оскільки особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, тому судовий розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, без фіксування адміністративного процесу технічними засобами, на підставі наявних у справі доказів.

В зв'язку із тим, що особи, які беруть участь у справі, повідомлені належним чином про час, дату і місце судового розгляду не прибули в судове засідання, позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, без фіксування адміністративного процесу технічними засобами, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідач є платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та відповідно до пункту 2 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі – Закон №1058-IV) зобов'язаний відшкодовувати витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Тернопільським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області направлено відповідачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", за період з 01.10.2017 по 30.11.2017 на загальну суму 6614,13 грн.

Вказані розрахунки, виставлені Тернопільським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області відповідачем не оскаржувалися та не відшкодовані, в зв'язку з чим виникла заборгованість по цьому платежу на загальну суму 6614,13 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.

Пунктами "б" - "з" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ (надалі Закон № 1788-ХІІ) передбачено перелік професій та посад, а також необхідний стаж роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи.

Відповідно до пункту 2 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом № 1058-IV питання про відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених, зокрема, відповідно до пунктів "б" - "з" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", було врегульовано Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 року № 400/97-ВР, відповідно до положень якого відповідач входить до переліку платників збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" №400/97-ВР від 26.06.1997 об'єктом оподаткування є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Процедура відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій визначена Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду № 21-1 від 19.12.2003 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за № 64/8663 (з наступними змінами та доповненнями) (надалі - Інструкція).

Згідно з пунктами 6.4, 6.7 даної Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій. Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У спірному випадку за відповідачем рахується заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону № 1788-ХІІ, за період з 01.10.2017 по 30.11.2017 в сумі 6614,13 грн., яка підтверджується вказаними доказами. Позивачем доведено обов'язок відповідача проводити відшкодування таких фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, а тому сума заборгованості підлягає до стягнення.

Згідно положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оскільки, відповідач не спростував доводи адміністративного позову, не надав доказів про сплату заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, відтак, враховуючи встановлені обставини справи та наведене положення чинного законодавства, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 241-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в строки, передбачені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Баб'юк П.М.

копія вірна

Суддя Баб'юк П.М.