Справа № 522/1050/16-а
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2017 р.м.ОдесаСправа № 522/1050/16-а

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Погрібний С.О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Турецької І.О.

суддів Стас Л.В., Косцової І.П.

за участі секретаря Скоріної Т.С.

представників:

від позивача ОСОБА_1;

від третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 30 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_4 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття адміністративного провадження,

за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду першої інстанції з позовом до головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_4 (далі головний інспектор будівельного нагляду), в якому, з урахуванням заяви про його уточнення (а.с.159-164), просила визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 11 грудня 2015 року № 810, якою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст.96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 8 500,00 грн.

Також позивач просила закрити провадження у даній справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позову зазначено про порушення субєктом владних повноважень гарантій, що встановлені ст. 268 КУпАП для осіб, яких притягають до адміністративної відповідальності.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 30 травня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Суд визнав протиправною та скасував постанову № 810 від 11 грудня 2015 року, прийняту головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.7 ст.96 КУпАП та закрив провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись із даним судовим рішенням, Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області (далі Департамент ДАБІ в Одеській області) подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції проти апеляційної скарги заперечила та просила рішення суду залишити без змін.

Представник третьої особи в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити.

Представник апелянта в судове засідання суду апеляційної інстанції не зявився, належним чином сповіщений про дату, час та місце судового розгляду справи.

Зясувавши обставини справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга може бути задоволена частково, з наступних підстав.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до договору дарування від 12 липня 2000 року ОСОБА_3 на праві власності належить ? частина квартири у м. Одесі по Лідерсовському бульваріАДРЕСА_1 та квартира АДРЕСА_2.

Висновок про технічний стан огороджуючої стіни квартири №15 житлового будинку №17 по Лідерсовськй бульвар в м. Одесі №1/25-11-15 від 25 серпня 2015 року, свідчить про те, що він є незадовільним, непридатним для нормальної експлуатації та створює аварійну ситуацію. Стан помешкання потребує демонтажу вказаної стіни з наступним відновленням на створеному монолітному бетонному фундаменті на місці існуючого розташування.

На підставі заяви ОСОБА_5 про те, що позивач здійснює самочинне будівництво 02 грудня 2015 року головним інспектором здійснено вихід на позапланову перевірку щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на обєкті «Будівництво добудови до квартири АДРЕСА_2» (а.с.194)

За результатами такого заходу, 02 грудня 2015 року відповідачем, за відсутності позивача, складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, де зазначено, що власницею квартири АДРЕСА_3 проведені роботи з будівництва добудови до квартири, а саме: побудовано несучу стіну з явними ознаками фундаменту та розпочато часткове влаштування перекриття, що підтверджується наданим замовником технічним паспортом від 01 серпня 2002 року та фотофіксацією.

Так, в даному акті зазначено, що вищевказані роботи проведені ОСОБА_3 без затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, що є порушенням ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Зі змісту акта вбачається, що перевірка була проведена в присутності ОСОБА_3, яка відмовилася від підпису та отримання примірнику акта.

Проте, вказані відомості не засвідчені підписом посадової особи, а також відсутні відомості, що примірник акта був направлений позивачу поштою.

Поряд з цим, 02 грудня 2015 року субєктом владних повноважень винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 14 год. 11 грудня 2015 року.

Будь-яких відомостей щодо направлення позивачу документів про притягнення його до адміністративної відповідальності та отримання останнім таких документів, субєкт владних повноважень не надав.

11 грудня 2015 року головним інспектором, за порушення позивачем ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», прийнято постанову №810 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст.96 КУпАП та накладено штраф у сумі 8 500,00 грн.

22 грудня 2015 року ОСОБА_3 було отримано лист від Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області від 02 грудня 2015 року №01/11-15420, яким її було повідомлено про необхідність прибути до Департаменту 11 грудня 2015 року о 14 год. для розгляду справи по суті.

Факт отримання даного листа саме 22 грудня 2015 року підтверджується копією конверту та довідкою з інформаційного сайту «Укрпошта».

Задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи спірну постанову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів наявності вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст.96 КУпАП, оскільки, як встановлено матеріалами справи, позивачем не здійснювалось самочинне будівництво, а проводилися протиаварійні роботи зі зміцнення стіни.

Також суд зазначив, що відповідачем не доведено, що позивач була сповіщена про місце, час та дату розгляду справи про адміністративне правопорушення й могла реалізувати право на захист повною мірою.

Згідно із вимогами ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що правова позиція суду першої інстанції, яка викладена у судовому рішенні, щодо відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення та наявності порушень її конституційних прав на захист при притягнення до відповідальності, відповідає вимогам ст.159 КАС України.

Втім, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково закрив провадження у справі про адміністративне правопорушення, що є підставою для зміни, прийнятого судом першої інстанції рішення.

Такого висновку суд апеляційної інстанції дійшов, враховуючи наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року №3038-VI (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) замовник має право виконувати будівельні роботи після:

направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі орган державного архітектурно-будівельного контролю) - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Відповідно до частини 6 статті 96 КУпАП виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такій декларації, вчинені щодо об'єктів I категорії складності, -

тягнуть за собою накладення штрафу від трьохсот п'ятдесяти до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частина 7 статті 96 КУпАП передбачає, що діяння, передбачені частиною шостою цієї статті, вчинені щодо об'єктів II категорії складності, -

тягнуть за собою накладення штрафу від чотирьохсот до п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Спірною постановою, відповідачем було визначено розмір штрафу, відповідно до частини 7 статті 96 КУпАП у сумі 8500 грн., саме за будівництво обєкту II категорії складності.

Разом з тим, візуально встановивши наявність побудованої несучої стіну з явними ознаками фундаменту та частковим влаштуванням перекриття, головний інспектор будівельного нагляду перевищив свої повноваження, встановивши категорію складності обєкта.

Так, відповідно до ч.3 ст.32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року №3038-VI, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, віднесення об'єкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності здійснюється проектною організацією і замовником будівництва.

До того ж слід зазначити, що субєкт владних повноважень в процесі судового розгляду справи не надав доказів на спростування доводів позивача про проведення аварійного ремонту стени, відповідно до технічного звіту виготовленого експертом, що має кваліфікаційний сертифікат на виконання таких досліджень (а.с.165-184).

До речі, якщо проаналізувати заяву ОСОБА_5, на підставі якої був здійснений позаплановий захід, то можна побачити, що вона скаржилася на будівництво на її земельній ділянці ОСОБА_3 забору та на те, що він є аварійним та може обрушитися (а.с.205).

Державні будівельні норми України «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» ДБН В.3.2-2-2009, що набрали чинності 01 січня 2010 року, встановлюють, що прибудова це вид реконструкції, при якій збільшується площа забудови житлового будинку, шляхом створення нових приміщень, що безпосередньо прилягають до зовнішніх стін будинку.

При цьому, будівельні роботи це роботи з нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення діючих підприємств, реставрації, капітального ремонту, що визначено в Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №466.

Проведення аварійного ремонту в розумінні Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт по суті не є будівельними роботами, а є аварійно-ремонтними роботами.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в акті перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, а також в протоколі про адміністративне правопорушення в якості доказу, скоєння позивачем порушення зазначено про фотофікасацію, але у додатках до цих документів такий доказ відсутній.

Таким чином, будь яких доказів на підтвердження здійснення позивачем самочинного будівництва обєкта будь - якої складності субєктом владних повноважень не надано.

Далі необхідно зазначити, що відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч.1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відповідно до ч.1 ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Згідно ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема таке питання: чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності був призначений відповідачем на 11 грудня 2015 року.

Однак, субєкт владних повноважень, за відсутності належного повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, 11 грудня 2015 року розглянув справу про адміністративне правопорушення та прийняв спірну постанову, усвідомлюючи те, що позивач не сповіщений про час і місце розгляду справи.

Викладене свідчить про те, що відповідач позбавив позивача права взяти участь у розгляді справи, так само, як і дати пояснення по суті адміністративного правопорушення, заявити клопотання про надання доказів, скористатись правовою допомогою при розгляді справи, надати будь-які пояснення та документи.

Факт притягнення до адміністративної відповідальності став відомий позивачу лише 22 грудня 2015 року, після отримання листа Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області від 02 грудня 2015 року №01/11-15420.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги про те, що спірна постанова про адміністративне правопорушення винесена у відповідності до вимог чинного законодавства є безпідставними та спростовуються доказами наявними в матеріалах справи.

Суд першої інстанції зазначаючи в резолютивній частині рішення про закриття справи про адміністративне правопорушення не врахував, що за приписами абзацу третього частини другої статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів не поширюється, зокрема на спори про накладення адміністративних стягнень.

Отже, тільки орган, який уповноважений розглядати справи про адміністративне правопорушення має право вирішувати питання щодо закриття провадження у справі, за підставами визначеними у КУпАП.

Колегія суддів вважає, що кінцевим результатом розгляду даного спору повинно бути визнання протиправною і скасування спірної постанови, як це передбачено ст.162 КАС України, а не закриття провадження, як це встановлено ст. 247 КУпАП.

Враховуючи, що суд першої інстанції правильно по суті вирішив справу, але помилково застосував норми процесуального права, колегія суддів, відповідно до статті 201 КАС України, вважає можливим змінити рішення суду.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 201, 205, 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 30 травня 2017 року змінити, шляхом викладення її резолютивної частини в іншій редакції.

Адміністративний позов ОСОБА_3 до головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_4 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття адміністративного провадження задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області за № 810 по справі про адміністративне правопорушення від 11 грудня 2015 року, якою ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст.96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 8 500,00 грн.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту судового рішення.

Доповідач - суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя І.П. Косцова