Справа № 819/1170/17
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2017-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/11457/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,
суддів Іщук Л.П., Обрізка І.М.,
з участю секретаря судових засідань Гелецького П.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду, прийняту о 12 годині 12 хвилин 27 жовтня 2017 року у м. Тернополі суддею Мартиць О.І. (повний текст складено 31 жовтня 2017 року), у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача оперативне командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (військова частина НОМЕР_1 ), військова частина польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

11 липня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому після уточнення своїх вимог просив зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі ВК):
видати накази про виплату йому премії та додаткової грошової винагороди за час тимчасового виконання обов`язків за вакантними посадами у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) на підставі клопотань командира військової частини;
доплатити грошове забезпечення за період з грудня 2016 року по вересень 2017 року в розмірі 105173,77 грн. і виплачувати в подальшому в разі продовження виконання обов`язків за вакантними посадами у військовій частині НОМЕР_3 .
Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2017 року у справі № 819/1170/17 у задоволенні позову було відмовлено.
У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив зазначену постанову суду скасувати та ухвалити нову про задоволення його позовних вимог у повному обсязі. Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що з 14 листопада 2016 року відсторонений від посади військового комісара ВК та направлений в розпорядження командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) (м. Тернопіль) для подальшого виконання обов`язків військової служби, який відповідними наказами допустив його до тимчасового виконання обов`язків за вакантними посадами цієї військової частини з 8 грудня 2016 року по даний час та звернувся до ВК із клопотанням про видання наказу на виплату премії та додаткової грошової винагороди ОСОБА_1 за час тимчасового виконання обов`язків за вакантною посадою у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ).
Законодавством України не заборонено допуск військовослужбовця, відстороненого від посади, до тимчасового виконання обов`язків за вакантною посадою у військовій частині.
Оскільки він відсторонений від обов`язків військового комісара НОМЕР_4 , то командир військової частини НОМЕР_1 (командувач військами оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») не має права видавати щодо нього будь-які накази.
Так як він на грошовому забезпеченні у ВК, прямим начальником подано клопотання ВК про видання наказу на виплату премії та додаткової грошової винагороди за час тимчасового виконання обов`язків за вакантною посадою у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), то відмова ВК у виданні такого наказу є на думку апелянта незаконною.
Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, що не перешкоджає розгляду справи у порядку письмового провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що підстав для її задоволення немає з таких міркувань.
Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що той відсторонений від посади військового комісара ВК з 14 листопада 2016 року на підставі ухвали слідчого судді. З моменту відсторонення від посади позивач не перебував у підпорядкуванні по службі у посадової особи, яка виконує обов`язки військового комісара ВК, що виключає можливість його преміювання відповідачем.
Окрім того, виходячи із приписів абз. 1 п. 11.2 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам військовослужбовцям, оскільки ОСОБА_1 відсторонений від посади відповідно до Кримінально-процесуального кодексу України, виплата грошового забезпечення, окрім окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, правомірність нарахування та виплат яких не оспорюється, йому правомірно не проводиться.
Даючи оцінку рішенню суду першої інстанції та доводам апелянта, що викладені у поданій апеляційній скарзі, апеляційний суд виходить із такого.
Як безспірно встановлено судом першої інстанції, 15 листопада 2016 року на виконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 14 листопада 2016 року та у відповідності до вимог п. 122 Положення про проходження громадянами України військової служби в Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, оперативним командуванням « ІНФОРМАЦІЯ_2 » було винесено наказ № 582, згідно з п. 1 якого ОСОБА_1 відсторонено від посад військового комісара ВК та начальника Тернопільського гарнізону з 14 листопада 2016 року.
Одночасно у п. 3 вказаного наказу передбачено на період відсторонення від посад позивачу прибути для подальшого виконання обов`язків військової служби у розпорядження командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 , а п. 4 цього ж наказу командиру військової частини польова пошта НОМЕР_2 своїм рішенням визначити ОСОБА_1 обов`язки військової служби, довести їх під особистий підпис та копію визначених та доведених обов`язків направити на ім`я командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Пунктом 6 зазначеного наказу передбачено, що грошове забезпечення позивачу за час відсторонення від посади здійснювати у порядку, визначеному Міністром оборони України.
У подальшому строк відсторонення від посади ОСОБА_1 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України, було продовжено відповідними наказами на виконання ухвал слідчого судді до 27 жовтня 2017 року включно.
Відповідно до наявних у матеріалах справи копій наказів командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) ОСОБА_1 тимчасово виконував обов`язки за вакантними посадами з 8 грудня 2016 року по 30 вересня 2017 року.
Командиром військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) було подано відповідачу клопотання про преміювання за зазначені періоди ОСОБА_1 .
Окрім того, 26 травня 2017 року позивач звертався до ВК з рапортом про виплату грошового забезпечення, за результатами розгляду якого отримав відповідь від 3 липня 2017 року № 3/4641 про те, що оскільки він відсторонений від посади та зарахований у розпорядження відповідного командира (начальника), то виплата грошового забезпечення (крім окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років) не проводиться.
Вказані обставини учасниками справи не оспорюються.
У відповідності до приписів ч. 4 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 було затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, яким визначається порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі.
Відповідно до положень п. 122 вказаного Положення відсторонення військовослужбовців від посади, як захід забезпечення кримінального провадження, здійснюється відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.
Військовослужбовці, які усунуті від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання службових повноважень, а також відсторонені від виконання повноважень на посаді або відсторонені від посади (якщо до них не застосовано запобіжних заходів кримінального провадження у виді домашнього арешту або тримання під вартою), продовжують проходити військову службу згідно з цим Положенням, виконуючи обов`язки військової служби в межах, визначених командиром (начальником) військової частини.
Грошове забезпечення військовослужбовців, які усунуті від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання повноважень на посаді або відсторонені від посади, здійснюється в порядку, визначеному Міністром оборони України.
Наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року № 260 було затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 14 липня 2008 року за № 638/15329 (далі Інструкція № 260).
Правила виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, усуненим від виконання службових обов`язків, відстороненим від виконання службових повноважень, повноважень на посаді або відстороненим від посад, а також тим, які перебувають під арештом та в дисциплінарних частинах, врегульовано приписами розділу XI Інструкції № 260.
Положеннями п. 11.2. розділу XI Інструкції № 260 передбачено, що військовослужбовцям, відстороненим від посад відповідно до Кримінально-процесуального кодексу України, з наступного після відсторонення від посад дня за період, протягом якого вони не перебували на посаді, виплачуються оклади за військовими званнями та надбавка за вислугу років.
На переконання апеляційного суду, вказана правова норма є спеціальною щодо спірних правовідносин і має перевагу у застосуванні перед приписами розділів VII та IX Інструкції № 260, на які посилається позивач у обґрунтування своїх апеляційних вимог.
Відтак, суд першої інстанції обґрунтовано зробив висновок про те, що з урахуванням наведеного ОСОБА_1 правомірно у спірний період проводилася виплата грошового забезпечення лише у виді окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років.
Окрім того, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що з урахуванням приписів ст. 31 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п. п. 31.1, 31.4, 31.7 Інструкції № 260 та п. 5 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 24 жовтня 2016 року № 550, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2016 року за № 1470/29600, виплата премії та додаткової грошової винагороди командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) здійснюються на підставі наказів вищих командирів (начальників). Тому позивач, як військовий комісар НОМЕР_4 , підпорядковується командувачу військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » і його позовні вимоги до ВК про зобов`язання видати накази про проведення виплат премії та додаткової грошової винагороди за час тимчасового виконання обов`язків за вакантними посадами у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), а також про зобов`язання провести такі виплати є безпідставними.
Підсумовуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Відтак, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2017 року у справі № 819/1170/17 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді Л.П.Іщук

І.М.Обрізко

Постанова у повному обсязі складена 21 грудня 2017 року.