Справа № 826/8670/17
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2017-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

13 листопада 2017 року м. Київ № 826/8670/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Григоровича П.О., за участі секретаря судового засідання Морозової Я.В., розглянувши в судовому засіданні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1
доКиївської міської митниця ДФС
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії ,
На підставі ч.7 ст.160 в судовому засіданні 13.11.2017 проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з даним позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Київської міжрегіональної митниці Міністерства доходів і зборів України № 1426-о від 22.09.2014 про звільнення ОСОБА_1 (таб. № 1988) головного спеціаліста відділу персоналу із займаної посади за одноразове грубе порушення трудових обов'язків;

- поновити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на посаді головного спеціаліста відділу персоналу Київської міжрегіональної митниці Державної фіскальної служби України;

- зобов'язати Київську міську митницю ДФС України внести виправлення до трудової книжки ОСОБА_1 щодо його звільнення.

Ухвалою Суду від 14.07.2017 відкрито провадження, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду в судовому засіданні.

05 вересня 2017 представником відповідача через відділ документального забезпечення (канцелярію) Суду подано клопотання про залишення позову без розгляду в зв'язку з пропуском позивачем строку звернення до суду.

В той же час, Позивачем до позовної заяви додано клопотання про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду.

Вирішуючи питання про дотримання позивачем строку звернення до суду з даним позовом, Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає наступне.

22 вересня 2014 року Наказом № 1426-о Київської міжрегіональної митниці Міністерства доходів і зборів України головного спеціаліста відділу персоналу ОСОБА_1 звільнено із займаної посади за одноразове грубе порушення трудових обов'язків, відповідно до п. 1 ст. 41 Кодексу законів про працю України.

В цей же день Позивача було ознайомлено з наказом про звільнення, що підтверджується особистим підписом останнього на погоджувальному аркуші до наказу.

Також 22.09.2014 позивач отримав трудову книжку, що підтверджується записом в Журналі обліку трудових книжок, копія якого наявна в матеріалах справи.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В той же час, частина 3 вказаної статті встановлює місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження та звільнення.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Матеріалами справи підтверджується, що Наказом Київської міжрегіональної митниці Міндоходів від 14.02.2014 №220-о позивачу, в тому числі, присвоєно 13 ранг державного службовця.

Отже, з огляду на те, що позовні вимоги позивача стосуються питання звільнення громадян з публічної служби, відповідно до приписів, викладених у ч. 3 ст. 99 КАС України, ОСОБА_1 мав звернутись до суду з даним позовом в межах місячного строку з дня коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушене право.

Згідно з частиною першою статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах.

Таким чином, підставою для звернення до суду із адміністративним позовом є порушення права позивача, внаслідок дії, бездіяльності чи рішень суб'єкта владних повноважень.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) в рішенні «Іліан проти Туреччини», зазначає, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

В контексті наведеного, суд зазначає, що інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Так, строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними, що надає впевненості іншим учасникам правовідносин.

При цьому, саме позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права у сфері публічно-правових відносин, що також випливає із загального правила, встановленого частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, про обов'язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше. В іншому випадку - виникають підстави для зловживання процесуальними правами.

Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в частині другій статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов'язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Враховуючи те, що з оскаржуваним наказом позивач був ознайомлений 22.09.2014, Суд приходить до висновку, що про порушене право позивач дізнався в вересні 2014, однак лише в липні 2017 позивач реалізував своє право на судовий захист в рамках даної справи.

У п. 41 рішення ЄСПЛ від 03.04.2008 року «Пономарьов проти України» Суд вказав, що: <...>Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відтак, виходячи з наведеного в сукупності, суд дійшов висновку, що звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом у липні 2017 року відбулось поза межами місячного строку, установленого ч.3 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

На підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з даним адміністративним позовом позивач не надав суду належних та допустимих доказів, у зв'язку з чим позов належить залишити без розгляду.

В той же час, посилання позивача на очікування від прокуратури та відповідного підрозділу внутрішньої безпеки результатів перевірки щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак кримінального правопорушення, Судом відхиляються, як поважна причина пропуску строку звернення до суду, адже під час такого очікування позивач не був позбавлений можливості реалізувати право на судовий захист.

Посилання позивача на звернення в травні 2017 з аналогічними позовними вимогами до Дніпровського районного суду міста Києва та в червні 2017 до Київського окружного адміністративного суду, в результаті чого місцевим районним судом у відкритті провадження було відмовлено та відповідно повернуто позовну заяву адміністративним судом, Окружним адміністративним судом відхиляються, адже в даному випадку порушення позивачем правил предметної та територіальної підсудності відбулось зі значним порушенням строку звернення до суду, а отже, незнання позивачем норм п.2 ч.2 ст.17 КАС України не може бути поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Беручи до уваги наведене та керуючись статтями 99, 100, 155, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду - відмовити

2. Клопотання Київської міської митниця ДФС про залишення позовної заяви без розгляду - задовольнити.

3. Позовну заяву залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя П.О. Григорович