Справа № 344/14235/16-а
Суддя: Пастернак І. А.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/194/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Прокопів С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону УПП м.Івано-Франківська лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії АР №142267 від 22.10.2016 року у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора роти №3 батальйону УПП м.Івано-Франківська лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії АР №142267 від 22.10.2016 року у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, посилаючись на те, що постановою серії АР №142267 від 22.10.2016 року його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. за порушення, передбачене ч.3 ст. 122 КУпАП, тобто за порушення п.15.9.Д ПДР, а саме керуючи транспортним засобом, здійснив зупинку/стоянку ближче 3 м до суцільної лінії 7.1, чим суттєво перешкодив іншим учасникам дорожнього руху та порушив п.15.9.Д ПДР. Просить визнати дії протиправними та скасувати постанову, оскільки, 22.10.2016 року о 16:00 год., зупинив автомобіль в зоні дії знаку 5.38 Місце для стоянки, який застосовується для позначення місць та майданчиків для стоянки транспортних засобів. Вказаний знак встановлений разом з табличкою 7.6.1 Спосіб поставлення транспортного засобу на стоянку, а тому не вчиняв порушення п.15.9.Д, як вказано в оскаржуваній постанові. Проте, патрульний повідомив про вчинення ним вказаного адмінправопорушення, однак розяснив, що в даному випадку має місце неузгодженість дорожньої розмітки і дорожніх знаків, про що поліцією неодноразово повідомлялись органи місцевого самоврядування. Крім того, відповідач порушив його право користуватися юридичною допомогою адвоката, протиправно не взяв до уваги положення п.8.2 ПДР, який встановлює перевагу дорожніх знаків над дорожньою розміткою. Просив позов задоволити, скасувати постанову та закрити провадження у звязку з відсутністю складу правопорушення.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с.48). В судовому засіданні 07.02.2017 року позовні вимоги підтримав з підстав, викладних в адміністративному позові, просив задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 13, 28, 34, 43).

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Згідно оскаржуваної постанови серії АР №142267 від 22.10.2016 року в справі про адміністративне правопорушення, складеної інспектором роти №3 батальйону УПП м.Івано-Франківська лейтенантом поліції ОСОБА_2, по вул.Січових Стрільців, 23 в м.Івано-Франківську, встановлено, що ОСОБА_1 22.10.2016 року о 15:20 год., керуючи транспортним засобом LAND ROVER, номерний знак НОМЕР_1 по вул.С.Стрільців, 23, здійснив зупинку/стоянку ближче 3-х м до суцільної лінії 7.1, чим суттєво перешкоджав іншим учасникам дорожнього руху та порушив ПДР п.15.9 (Д). У звязку з чим його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с.5).

Згідно п.15.9.Д ПДР України зупинка забороняється: у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м.

Пунктом 34.1 ПДР України встановлено, що горизонтальна розмітка має таке значення: 1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей; 1.2 (широка суцільна лінія) позначає край проїзної частини на автомагістралях або межі смуги для руху маршрутних транспортних засобів. У місцях, де на смугу маршрутних транспортних засобів дозволено заїзд іншим транспортним засобам, ця лінія може бути переривчастою.

Посилання відповідача на вчинення позивачем адмінправопорушення, передбаченого п.15.9.Д ПДР України, а саме здійснення позивачем зупинки/стоянки ближче 3-х м до суцільної лінії 7.1, чим суттєво перешкоджав іншим учасникам дорожнього руху, є безпідставним та необгрунтованим, оскільки ПДР України не передбачає горизонтальної розмітки 7.1 суцільна лінія, як вказано в оскаржуваній постанові.

Згідно п. 8.2 ПДР України, Дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою.

Відповідно до 33.5 ПДР України, інформаційно-вказівний знак 5.38 Місце для стоянки застосовується для позначення місць та майданчиків для стоянки транспортних засобів.

Пунктом 33.7 ПДР України зазначено, що табличка 7.6.1 Спосіб поставлення транспортного засобу на стоянку - всі транспортні засоби повинні бути поставлені на стоянку на проїзній частині вздовж тротуару.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ч.3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до пунктів 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чого в даному випадку інспектором дотримано не було.

Як було встановлено в судовому засіданні, 22.10.2016 року о 15:20 год., була здійснена зупинка/стоянка автомобіля LAND ROVER, номерний знак НОМЕР_1 по вул.Січових Стрільців, 23 в м.Івано-Франківську, в зоні дії знаку 5.38 Місце для стоянки, який встановлений разом з табличкою 7.6.1 Спосіб поставлення транспортного засобу на стоянку. Наявність вказаного дорожнього знаку та таблички до дорожнього знаку за адресою: вул.Січових Стрільців, 23 підтверджується поданою представником позивача фотофіксацією №1 та №2 (а.с. 21). Однак в оскаржуваній постанові зазначено порушення вимог горизонтальної розмітки 7.1 суцільна лінія, яка ПДР України не передбачена.

Відповідно до ч.3 ст.122 Кодесу України про адміністративні правопорушення, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на пятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 7 цього кодексу ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а також ч. 4 ст. 70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З огляду на представлені позивачем докази, які підтверджують обставини, викладені ним у позові, а саме - оскаржувана постанова була винесена без встановлення фактичних даних вчинення зазначеного адмінправопорушення, із зазначення горизонтальної розмітки 7.1 Суцільна лінія, яка ПДР України не передбачена, враховуючи надану представником позивача ОСОБА_4 №1 та №2 місця винесення оскаржуваної постанови, оскільки жодних пояснень чи спростувань доводів позивача щодо фактичних даних, на основі яких винесено оскаржувану постанову відповідачем суду не представлено, як і не представлено копії відеофіксації даного правопорушення 15.9.Д ПДР, а тому судом розцінюються обґрунтованими доводи позивача щодо неправомірності дій відповідача при винесенні оскаржуваної постанови та відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

В частині закриття провадження по справі про адмінправопорушення позовні вимоги підлягають залишенню без задоволення, оскільки у відповідності до ст.162 КАС України, адміністративні суди не наділені повноваженнями щодо закриття провадження у справах про адмінправопорушення.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги адміністративного позову є обгрунтованими та такими, що підлягають до часткового задоволення.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 122, 283, 288 КУпАП ст. ст. 11, 17, 18, 71, 162 КАС України, керуючись ст. ст. 159, 160, 163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону УПП м.Івано-Франківська лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії АР №142267 від 22.10.2016 року у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі задоволити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №142267 від 22.10.2016 року, винесену інспектором роти №3 батальйону УПП м.Івано-Франківська лейтенантом поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення через суд першої інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Пастернак І.А.