Справа № 712/8827/17
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2017-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 712/8827/17 Головуючий у І інстанції: Пироженко В.Д.
Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Лічевецького І.О., Мельничука В.П.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою Департаменту захисту економіки Національної поліції України на постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 19 жовтня 2017 року (дата складання повного тексту 19 жовтня 2017 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України, третя особа: Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

13 липня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Соснівського районного суду м.Черкаси з позовом до Департаменту захисту економіки Національної поліції України, в якому просив визнати протиправною відмову Національної поліції України у призначенні одноразової грошової допомоги та зобов'язати її розглянути заяву позивача про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності, призначити, нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності в сумі 290000,00 грн.

Постановою Соснівського районного суду м.Черкаси від 19 жовтня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено, визнано протиправною відмову Національної поліції України у призначенні ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності, зобов'язано Національну поліцію України розглянути повторно заяву ОСОБА_2 про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності, нарахувати та виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності в сумі 290000,00 грн.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального права та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом невірно визначено суб'єкта виплати одноразової грошової допомоги, оскільки відповідач не є ні суб'єктом подання висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги колишньому працівнику міліції, ні суб'єктом прийняття рішення про її виплату, згідно п.10 Порядку №850 грошова допомога виплачується в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання ОВС, а не органів поліції, які не є правонаступником органів внутрішніх справ, натомість позивач мав звернутись до УМВС України в Черкаській області, де набув захворювання, що призвело до інвалідності, з відповідною вимогою.

Позивач подав до суду заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, оскільки з метою врегулювання питання щодо визначення механізму оформлення та виплати одноразової грошової допомоги у разі втрати поліцейським працездатності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ, МВС України видано наказ від 12 вересня 2016 року №916, яким Порядок №4 доповнений пп.4 п.5 р.І такого змісту «пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ - обставина, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ» та з дня набуття чинності цього наказу механізм оформлення і виплати грошової допомоги поліцейським, які мають право на таку допомогу на підставі ст.23 Закону України «Про міліцію» та п.15 р.ХІ Закону України «Про Національну поліцію» має здійснюватись відповідно до Порядку №4 та виплата відповідної допомоги має проводитись за останнім місцем служби поліцейського.

Від третьої особи заперечень на апеляційну скаргу не надходило, свої пояснення до судів першої та апеляційної інстанції не подавала.

Третя особа про дату, час і місце слухання справи в розумінні вимог КАС України повідомлена належним чином, її представник до суду апеляційної інстанції не з'явився.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, переглянувши справу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, та перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що наказом Національної поліції України №422 о/с від 23 червня 2016 року майора поліції ОСОБА_2 оперуповноваженого управління захисту економіки в Черкаській області звільнено зі служби в поліції за п.2 (через хворобу) ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно свідоцтва про хворобу №141 від 06 червня 2016 року військово-лікарської комісії Державної установи «Територіальне медичне об'єднання МВС України по Черкаській області» захворювання ОСОБА_2 пов'язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Відповідно довідки до акту огляду МСЕК №1 серії 12ААА №205730 за наслідками первинного огляду 22 серпня 2016 року позивачу встановлено ІІ групу інвалідності з 22 серпня 2016 року з причиною інвалідності - захворювання, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Згідно довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12ААА №022531 ступінь втрати професійної працездатності позивача у відсотках становить 80%, у зв'язку з захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

14 вересня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача з заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги, у відповідь на яку листом №10125/39/03-2016 від 19 жовтня 2016 року позивача повідомлено, що відповідно до наказу МВС України від 11 січня 2016 року №4 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського» на даний час законодавчо не врегульовано питання щодо виплати одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності, оскільки захворювання позивача пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а не в поліції, та після внесення відповідних змін до наказу буде проведено нарахування та виплату одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності.

В подальшому листом №176аз від 07 липня 2017 року позивача було повідомлено, що законом не передбачені випадки, за яких призначається одноразова грошова допомога поліцейським, яким установлено інвалідність внаслідок захворювання, пов'язаного з виконання службових обов'язків або проходження служби в органах внутрішніх справ, тому призначення та виплата даної допомоги буде можлива після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги поліцейському».

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що останнім місцем роботи позивача була посада оперуповноваженого управління захисту економіки Національної поліції України, з посади якої він і був звільнений, тому виплату повинен проводити саме відповідач по справі.

За результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів приходить до наступних висновків.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про міліцію», Законом України «Про Національну поліцію», який визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Відповідно до ст.23 Закону України «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, які визначають механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (п.1 Порядку).

Згідно п.2 цього Порядку днем виникнення права на отримання грошової допомоги є у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Підпунктом 2 п.3 наведеного Порядку передбачено, що грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі, зокрема, 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Пунктами 7-9 вказаного Порядку визначено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

07 листопада 2015 року набрав чинності Закон України «Про Національну поліцію», відповідно до п.5 р.ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» якого визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію».

Пунктом 15 р.ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону встановлено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Порядок призначення та отримання поліцейськими одноразової грошової допомоги, розміри та підстави, за яких призначення та виплата допомоги не здійснюється, визначено статтями 97-101 Закону України «Про національну поліцію».

Згідно ч.2 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію» порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до статей 97-101 Закону України «Про Національну поліцію», наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року №4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин), які визначають механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (п.1 Порядку).

Згідно з п.1 р.ІІ цього Порядку днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Формування пакета документів для призначення та виплати ОГД у поліції здійснюється підрозділами фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції, фінансовими підрозділами головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві у взаємодії з підрозділами кадрового забезпечення, службами державного нагляду за охороною праці цих органів та фахівцями військово-лікарської комісії (п.1 р.ІІІ Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського).

Пунктом 3 р.ІІІ вказаного Порядку визначено, що заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського. У разі коли такий орган ліквідовано, заява подається до органу за місцем зберігання особової справи.

Відповідно до п.5 р.III наведеного Порядку для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії, які звіряються з оригіналом документа: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).

Пунктом 1 р.IV наведеного Порядку передбачено, що фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2.

Висновок про призначення одноразової грошової допомоги складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський.

Висновок про призначення одноразової грошової допомоги затверджує/відмовляє: в апараті Національної поліції - Голова Національної поліції України або особа, на яку покладено виконання таких функцій; у міжрегіональних органах Національної поліції - начальник органу або особа, на яку покладено виконання таких функцій; у головних управліннях Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві - начальник Головного управління Національної поліції або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

Згідно п.2 р.IV вказаного Порядку керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у п'ятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.

Крім того, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 вересня 2016 року №916, який набрав чинності 07 жовтня 2016 року, внесено до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського таку зміну: пункт 5 розділу I доповнено підпунктом 4 такого змісту: « 4) пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ - обставина, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.».

Отже, згідно пп.4 п.5 «Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського» значення термінів, що визначають випадки, за яких призначається ОГД у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ - обставина, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Таким чином, положеннями Порядку №850 та Порядку №4 передбачено, що одноразова грошова допомога у разі встановлення інвалідності проводиться за останнім місцем служби, а тому заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням інвалідності має бути подана працівником за останнім місцем служби.

Отже, право позивача на виплату одноразової допомоги у зв'язку з встановленням інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, передбачена як Порядком №850, так і Порядком №4, в той же час, сам механізм виплати такої допомоги встановлено Порядком №4, оскільки останнім місцем служби ОСОБА_2 як поліцейського є управління захисту економіки в Черкаській області ДЗЕ НП України, у зв'язку з чим посилання апелянта на невірне застосування судом першої інстанції положень обох Порядків є безпідставним та відхиляється судом.

Тобто, на позивача, як на поліцейського, поширюються норми Закону України «Про Національну поліцію» та останнім місцем служби позивача як поліцейського є Управління захисту економіки в Черкаській області ДЗЕ НП України, а тому відповідно до наведених вище норм законодавства, що регулюють спірні правовідносини, саме до начальника Департаменту захисту економіки мав подати заяву (рапорт) позивач про виплату одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності поліцейського, що передбачено п.3 р.ІІІ вказаного Порядку №4.

З аналізу наведених норм вбачається, що законодавством встановлено чіткий механізм дій, що передують виплаті одноразової грошової допомоги, зокрема, за наслідком надходження до Голови Національної поліції (керівника міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського заяви (рапорту) про виплату одноразової грошової допомоги з відповідними документами, фінансові підрозділи в десятиденний строк готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, який підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходив службу поліцейський, який, в подальшому, затверджує/відмовляє начальник органу або особа, на яку покладено виконання таких функцій (у міжрегіональних органах Національної поліції), після чого керівник такого органу у п'ятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати ОГД, у якому проходив службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.

Таким чином, твердження апелянта, який є міжрегіональним, територіальним органом Національної поліції України, що він не є суб'єктом подання висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги позивачу та суб'єктом прийняття рішення про її виплату є необґрунтованими та спростовані вищенаведеними нормами законодавства, що регулює спірні правовідносини.

З матеріалів справи вбачається та визнається сторонами, що позивач з 2001 року проходив службу в органах внутрішніх справ та з 07 листопада 2015 року прийнятий до штату Національної поліції України Департаменту захисту економіки Управління захисту економіки в Черкаській області, в якому працював на посаді оперуповноваженого управління до 23 червня 2016 року, з якої був звільнений наказом Національної поліції України №422 о/с від 23 червня 2016 року за п.2 (через хворобу) ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію».

Враховуючи, що в довідці до акту огляду МСЕК №1 серії 12ААА №205730 ІІ групу інвалідності позивачу встановлено з 22 серпня 2016 року, саме з цієї дати він набув право на отримання одноразової грошової допомоги.

На виконання вимог Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського позивачем 14 вересня 2016 року подано начальнику Департаменту захисту економіки Національної поліції України заяву (рапорт) про проведення йому виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з тим, що йому встановлено ІІ групу інвалідності та 80% втрати професійної працездатності з причиною - захворювання, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, до якої було подано відповідні документи, передбачені Порядком.

Отже, позивачем дотримано законодавчо встановлений порядок подання відповідних документів для виплати йому одноразової грошової допомоги та колегія суддів погоджується з аргументами позивача, що відповідні документи були подані до належного органу, враховуючи, що останнім місцем служби позивача як поліцейського є Управління захисту економіки в Черкаській області ДЗЕ НП України.

В той же час, відповідачем не було розглянуто заяву (рапорт) позивача у відповідності до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, а саме, відповідачем (його фінансовим підрозділом) за наслідком отримання заяви ОСОБА_2 від 14 вересня 2016 року в десятиденний термін не було підготовлено висновок про призначення одноразової грошової допомоги, не проведено його затвердження та у п'ятнадцятиденний строк не було прийнято керівником відповідного рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги або про відмову з письмовим повідомленням позивача із зазначенням відповідних мотивів.

Натомість, відповідачем направлено на адресу позивача листи від 19 жовтня 2016 року №10125/39/03-2016 та від 07 липня 2017 року №176аз, в яких фактично наведені положення нормативно-правових актів та зазначено про можливість виплати одноразової грошової допомоги в майбутньому у випадку внесення відповідних змін до чинного законодавства.

В той же час, з наведених відповідей не вбачається, що відповідачем було прийнято рішення про призначення або відмову у виплаті одноразової грошової допомоги із зазначенням відповідних мотивів та повідомлено про це позивача.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що заява (рапорт) ОСОБА_2 від 14 вересня 2016 року не була розглянута позивачем у відповідності до Порядку №4 та відповідного рішення за наслідками її розгляду відповідачем прийнято не було, чим порушено право позивача на отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням інвалідності ІІ групи внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, на захист яких подано даний позов.

За результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку, що заяву (рапорт) позивача від 14 вересня 2016 року про виплату одноразової грошової допомоги Департамент захисту економіки Національної поліції України не розглянув та відповідного рішення у визначеному законодавством порядку не прийняв, а тому наявні підстави для часткового задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо нерозгляду заяви ОСОБА_2 про проведення виплати одноразової грошової допомоги від 14 вересня 2016 року та зобов'язання Департамент захисту економіки Національної поліції України повторно розглянути заяву позивача від 14 вересня 2016 року про виплату одноразової грошової допомоги та прийняти відповідне рішення.

При цьому, позовні вимоги ОСОБА_2 щодо зобов'язання відповідача призначити, нарахувати та виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності в сумі 290000,00 грн. не підлягають до задоволення, оскільки суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади. З огляду на те, що відповідач наділений дискреційними повноваженнями з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги або прийняття рішення про відмову у призначенні та виплаті, то суд не вправі перебирати на себе функції вказаного суб'єкта владних повноважень. При цьому, суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин.

Також колегія суддів звертає увагу, що судом першої інстанції безпідставно задоволено позовні вимоги щодо Національної поліції України, оскільки остання не була залучена в якості відповідача (співвідповідача) до участі у справі, а в силу ст.48 КАС України заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції, натомість, суд апеляційної інстанції позбавлений права на заміну відповідача.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, неправильне тлумачення закону, призвели до неправильного вирішення справи, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню повністю з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст.308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Департаменту захисту економіки Національної поліції України - задовольнити частково.

Постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 19 жовтня 2017 року скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо нерозгляду заяви ОСОБА_2 щодо проведення виплати одноразової грошової допомоги від 14 вересня 2016 року.

Зобов'язати Департамент захисту економіки Національної поліції України повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 14 вересня 2016 року про виплату одноразової грошової допомоги та прийняти відповідне рішення.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 21 грудня 2017 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді І.О.Лічевецький

В.П.Мельничук