Справа № 202/7307/17
Суддя: Волошин Є. В.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/7307/17
Провадження № 2-а/202/292/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Волошин Є.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 приміського обєднання управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 приміського обєднання управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив суд визнати неправомірними дії ОСОБА_2 приміського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» №889-VIII, зобовязати Дніпровське приміське обєднане управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період робот з 03 червня 1997 року по 20 липня 2001 року у ОСОБА_2 обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на посаді державного податкового інспектора відділу примусового стягнення податків Державної податкової інспекції у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області та призначити позивачу пенсію державної служби за віком у розмірі 90% від складових заробітної плати з урахуванням стажу державної служби за період роботи з 03 червня 1997 року по 20 липня 2001 року з моменту звернення ОСОБА_1 із відповідною заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» №889-VIII, а саме з 18 липня 2017 року. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 29 грудня 2014 року перебуває на обліку у ОСОБА_2 приміському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області як отримувач пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Пенсія була призначена достроково за 30 повних та 1 неповний місяць до виповнення пенсійного віку. 09 липня 2017 року позивач досягла пенсійного віку та звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу», оскільки позивач має більше 20 років стажу державної служби. Листом відповідача № 2052/02/22 від 31 серпня 2017 року у призначенні пенсії за віком згідно Закону України «Про державну службу» ОСОБА_1 відмовлено, підставою відмови у призначенні їй пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» є відсутність необхідного стажу, внаслідок не зарахування періоду роботи з 03 грудня 1998 року по 27 червня 2001 року у ОСОБА_2 обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на посаді державного податкового інспектора відділу примусового стягнення податків Державної податкової інспекції у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області до стажу, що дає право на пенсію державного службовця. З цих підстав відповідач зазначив, що відповідно до вимог чинного законодавства та згідно трудової книжки позивача, стаж державної служби ОСОБА_1 складає 19 років 03 місяці 29 днів. Зазначає, що листом №294 від 12 липня 2017 року Міжрегіональне управління національного агентства з питань державної служби у Дніпропетровській та Запорізькій областях повідомило, що стаж роботи ОСОБА_1 на посадах в органах ДПА з 03.06.1997 року по 20.07.2001 року включно вважається стажем державної служби і підлягає зарахуванню до стажу державної служби. З цих підстав вважає вищезазначені дії відповідача безпідставними, противоправними та такими, що порушують її конституційні права на пенсійне забезпечення, у зв'язку з цим позивач просить позов задовольнити.

06 листопада 2017 року по зазначеній справі було відкрито скорочене провадження.

11 грудня 2017 року на адресу суду надійшло заперечення на адміністративний позов в яких представник відповідача просить відмовити в задоволенні вимог позивача. Свої заперечення обґрунтовує тим, що у позивача відсутній необхідний стаж державної служби, оскільки до двадцятирічного стажу роботи, що дає право на пенсію державного службовця, зараховується час роботи на посадах, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України. Статтею 25 Закону України «Про державну службу» не передбачено, що робота на посадах працівників державних податкових адміністрацій (інспекцій), які мають спеціальні звання, зараховується до стажу державної служби. З цих підстав зарахувати позивачу період роботи з 03.06.1997 року по 20.07.2001 року (1 рік 6 місяців 28 днів) до стажу державної служби для призначення пенсії вважає неможливим.

Відповідно до ст. 183-2 КАС України справа підлягає розгляду в порядку скороченого провадження у відсутності сторін.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, перевіривши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, встановив факти та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з таких підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з 29 грудня 2014 року позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку у ОСОБА_2 приміському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області як отримувач пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Пенсія була призначена достроково за 30 повних та 1 неповний місяць до виповнення пенсійного віку.

09 липня 2017 року позивач досягла пенсійного віку та звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 18 липня 2017 року.

Листом №294 від 12 липня 2017 року Міжрегіональне управління національного агентства з питань державної служби у Дніпропетровській та Запорізькій областях повідомило, що стаж роботи ОСОБА_1 на посадах в органах ДПА з 03.06.1997 року по 20.07.2001 року включно вважається стажем державної служби і підлягає зарахуванню до стажу державної служби.

ОСОБА_2 приміського обєднання управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 2052/02/22 від 31 серпня 2017 року у призначенні пенсії за віком згідно Закону України «Про державну службу» ОСОБА_1 відмовлено. Підставою відмови у призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» є відсутність необхідного стажу, який підтверджує обіймання позивачем посад державної служби, а саме, не менше, як 20 років стажу на посадах віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 цього Закону. Період роботи позивача з 03 грудня 1998 року по 27 червня 2001 року у ОСОБА_2 обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на посаді державного податкового інспектора відділу примусового стягнення податків Державної податкової інспекції у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області не зараховано до стажу, що дає право на пенсію державного службовця. Визнаний відповідачем стаж державної служби ОСОБА_1 складає 19 років 03 місяці 29 днів.

Суд вважає, що дії Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «3» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є протиправними з огляду на наступне:

Статтею 46 Конституції України гарантовано право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто, протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 37 ЗУ «Про державну службу», на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.09.1997 року №503-р (чинним на той момент) визначено, що згідно до статті 25 ЗУ «Про державну службу» посади працівників державних податкових інспекцій у районах, містах, районах у містах, які не мають спеціальних звань, віднесено до таких категорій посад державних службовців згідно із переліком.

Спеціальним законом, що визначає статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності, є Закон України від 4 грудня 1990 року № 509-XII «Про державну податкову службу в Україні» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі Закон № 509-XII).

Згідно з частиною першою статті 4 цього Закону Державна податкова адміністрація України, якій за змістом частин другої, третьої цієї статті підпорядковані державні податкові адміністрації в областях, а їм, у свою чергу, відповідні державні податкові інспекції, є центральним органом виконавчої влади та відповідно до Положення про Державну податкову адміністрацію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2007 року № 778 (чинного на час виникнення спірних відносин), забезпечує реалізацію єдиної державної податкової політики, державної політики у сфері контролю за виробництвом і обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, здійснює міжгалузеву координацію у цій сфері та здійснює свої повноваження, зокрема, через державні податкові інспекції.

Посадовою особою органу державної податкової служби за правилами частини першої статті 15 Закону № 509-XII може бути особа, яка має освіту за фахом та відповідає кваліфікаційним вимогам, установленим Державною податковою адміністрацією України. Посадові особи органів державної податкової служби підлягають атестації, після якої таким особам присвоюються спеціальні звання (частини пята, шоста статті 15 цього Закону).

Зазначеною статтею Закону № 509-XII також установлено умови, за яких особи не можуть бути службовцями податкових органів, які кореспондуються із вимогами статей 5, 12 Закону № 3723-ХІІ щодо обмежень, повязаних із прийняттям на державну службу та її проходженням.

Статтею 6 цього Закону визначено, що видатки на утримання органів державної податкової служби визначаються Кабінетом Міністрів України і фінансуються з державного бюджету.

Таким чином, посадові особи державної податкової служби, яким за наслідками атестації присвоєно спеціальні звання, займають посади в державних органах щодо практичного виконання завдань і функцій держави (зокрема у сфері податкової політики), одержують заробітну плату за рахунок державного бюджету, а отже, перебувають на державній службі та є державними службовцями.

Абзацами другим та третім пункту другого Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року № 283, передбачено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті державної податкової та контрольно-ревізійної служби, а також на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання.

Як вбачається з правових позицій, визначених Постановами ВСУ від 22.10.2013 року у справі №21-340а13 та від 8 жовтня 2013 р. у справі № 21-275а13, посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-ХІІ «Про державну службу» (у редакції, чинній на час виникнення спір них правовідносин).

Як вбачається з матеріалів справи, в тому числі копії трудової книжки позивача, позивач працювала на таких посадах, які дають право на призначення пенсії державного службовця:

1. з 01.07.1987 року по 25.12.1987 року - економіста Дніпропетровського районного відділу статистики (05 місяців 25 днів);

2. з 28.12.1987 року по 27.01.1988 року - економіста відділення Держбанку СРСР (1 місяць);

3. з 01.02.1989 року по 27.01.1988 року старший інспектор Ощадбанку СРСР (2 роки 19 днів);

4. з 20.12.1991 року по 06.04.1994 року головний спеціаліст Дніпропетровського обласного управління ПФУ (2 роки 3 місяці 17 днів);

5. з 11.05.1995 року по 01.02.1996 року спеціаліст 1 категорії служби субсидій Дніпропетровського району (8 місяців 21 день);

6. з 02.02.1996 року по 02.06.1997 року спеціаліст 1 категорії виконкому Ювілейної селищної ради народних депутатів (1 рік 4 місяці 1 день);

7. з 03.06.1997 року по 10.07.1998 року спеціаліста державної податкової інспекції у Дніпропетровському районі;

8. з 10.07.1998 року по 11.07.2000 року старшого держподайревізора-інспектора відділу ресурсних та неподаткових платежів, місцевих податків і зборів. При цьому з 03.12.1998 року присвоєне спеціальне звання інспектора податкової служби 2 рангу.

9. з 11.07.2000 року по 27.06.2001 року головного держподатревізора-інспектора відділу справляння місцевих, ресурсних і неподаткових платежів за результатами конкурсу;

10. з 24.02.2004 року по 26.12.2014 року на різних посадах Дніпропетровської райдержадміністрації (10 років 10 місяців 2 дні).

Таким чином, стаж роботи позивача на посаді в державних органах, який дає право на пенсійне забезпечення у порядку, визначеному законодавством України про державну службу, становить 20 років 10 місяців 27 дні.

Отже, і період державної служби позивача в податкових органах у спеціальному званні інспектора податкової служби 2 рангу зараховується до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Виходячи з системного аналізу зазначених норм права вбачається, що жінки, які мають стаж роботи на державній службі не менше 20 років, зокрема станом на час набрання законної сили ЗУ «Про державну службу» (01.05.2016 року), досягли пенсійного віку передбаченого ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», мають загальний стаж роботи не менше ніж мінімально визначений законодавством, мають право на призначення пенсії державного службовця у відповідності до приписів ст. 37 ЗУ «Про державну службу».

Таким чином, право позивача на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань.

Щодо вимог позивача про зобовязання відповідача зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період робот з 03 червня 1997 року по 20 липня 2001 року, суд приходить до висновку про їх необґрунтованість, оскільки відповідачем було відмовлено у зарахуванні позивачу до стажу державної служби лише період робот з 03 грудня 1998 року по 27 червня 2001 року.

Крім того, щодо вимог про призначення пенсії державної служби за віком у розмірі 90% від складових заробітної плати, суд керується наступним.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 розділу XI ЗУ «Про державну службу» № 889-VIII від 10 грудня 2015 року, ЗУ «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993 року (далі Закон №3723) втратив чинність, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону №889.

Пунктом 12 розділу XI ЗУ «Про державну службу» № 889-VIII від 10 грудня 2015 року передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною 1 статті 37 ЗУ «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року передбачено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (1058-15), за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (1058-15), у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 приміського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.94 КАС України з державного бюджету України на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати в розмірі 640,00 грн.

Керуючись ст.ст.9,11,12,71,86,94,160-163,167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 приміського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії ОСОБА_2 приміського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» №889-VIII.

Зобовязати Дніпровське приміське обєднане управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період робот з 03 грудня 1998 року по 27 червня 2001 року у ОСОБА_2 обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на посаді державного податкового інспектора відділу примусового стягнення податків Державної податкової інспекції у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області.

Зобовязати Дніпровське приміське обєднане управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію державної служби за віком у розмірі, передбаченому статтею 37 ЗУ «Про державну службу» № 889-VIII від 10 грудня 2015 року, з урахуванням стажу державної служби за період роботи з 03 грудня 1998 року по 27 червня 2001 року з моменту звернення ОСОБА_1 із відповідною заявою про призначення пенсії за віком, а саме з 18 липня 2017 року, та проводити виплати з урахуванням вже виплачених сум.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, якщо останню не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Є.В. Волошин