Справа № 295/10927/17
Суддя: Перекупка І. Г.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Перекупка І.Г.,

при секретарі Сидорець К.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Богунського районного суду м. Житомира справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Житомирі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовною заявою, в якій просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 09.09.2017 р. серії БР № 216144, відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 1,2 ст. 126, ч. 2 ст.36 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що правил дорожнього руху не порушував, інспектором поліції безпідставно винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122, ч. 1,2 ст. 126, ч. 2 ст. 36 КУпАП. Зауважив, що не включив покажчик повороту ліворуч, оскільки рухався не по проїзній частині, а поза їх межами - на прибудинковій території, де не потрібно вмикати покажчик повороту. Не включив аварійну світлову сигналізацію, оскільки вона вмикається після зупинки працівниками поліції, а він не був зупинений інспектором, а зупинився біля свого місця проживання і лише згодом до нього під»їхав поліцейський автомобіль. Всупереч викладеному в постанові про адміністративне правопорушення, вказав, що мав при собі поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, проте інспектор поліції не побачив на ньому дату початку дії полісу. Крім того, вказує, що відповідно до Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю вказаних договорів здійснюється підрозділами МВС України, а тому він не повинен був взагалі предявляти поліс страхування. Таким чином, вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Вказує, що в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності винесено інспектором поліції з порушенням ст. 256 КУпАП. Зазначає, що працівником поліції не наведено жодних доказів, які б підтверджували факт вчинення адміністративного правопорушення, не залучено до розгляду справи про адміністративне правопорушення свідків, не зафіксований сам вчинення правопорушення на прилади фіксації.

В судове засідання позивач направив заяву про розгляд справи без його участі, вимоги викладені в позовній заяві підтримує в повному обсязі з підстав наведених в ній.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні 19.10.2017 року в задоволенні позову просила відмовити. Пояснила, що позивач був зупинений працівниками поліції, оскільки не подав покажчик повороту під час зупинки, та не ввімкнув аварійну світлову сигналізації під час зупинки інспектором поліції. Крім того, не мав при собі поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. На підтвердження викладеного долучила відеозапис з нагрудної камери поліцейських, яким зафіксовано вчинення позивачем адміністративне правопорушення (а.с. 18). Вказала, що постанова у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 винесена законно, під час розгляду справи патрульний керувався нормами чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до постанови інспектора роти № 3 батальйону УПП у м. Житомирі ДПП молодшого ОСОБА_2 серії БР №216144 від 09.09.2017 року на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. за вчинення адміністративних правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 1,2 ст. 126, ч. 2 ст.36 КУпАП. В постанові у справі про адміністративне правопорушення зазначено, що 09.09.20107 року о 03:37 год. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки «RenauLT Trafic», АМ7664ВН, в місті Житомирі по вулиці Покровській, 17, не подав сигнал світловим покажчиком під час зміни напрямку, а саме-повороту ліворуч, чим порушив п.п. 9.2 «б» ПДР України, не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію під час зупинки на вимогу інспектора , чим порушив п.п. 9.9 «б» ПДР України, не мав при собі поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. п. 2. «ґ» (а.с. 6).

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки,відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статей 11, 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно статті 86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Пунктом 9 ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засоби фото-, і кінозйомки, відеозапису. Дане адміністративне правопорушення було зафіксовано на нагрудну відеокамеру поліцейського.

В судове засідання надано відеозапис, здійснений з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано та з якого вбачається, що позивач порушив правила дорожнього руху України.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб.

На підставі доказів, які безпосередньо, повно та об'єктивно досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позивачем було вчинено адміністративне правопорушення, доводи, викладені позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог, не відповідають фактичним обставинам справи.

Вимоги до постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху передбачені ч.ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП, де зазначено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення, яка оспорюється позивачем, винесена з дотриманням вимог ст. 283 КУпАП, серед іншого, в ній зазначено, опис обставин, установлених при розгляді справи, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Не заслуговують на увагу доводи позивача про те, що патрульний поліцейський не мав повноважень вимагати предявити поліс страхування, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VІІІ поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Оскільки позивач порушив п. 2.9 «В» Правил дорожнього руху України, де вказано, що водієві забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком, який неосвітлений у темну пору доби, у звязку з чим був зупинений працівниками поліції

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону № 580-VІІІ поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Частина2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» передбачає, що водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно ст. 32 Закону № 580-VІІІ поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у випадках, зокрема, - якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; - якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; - якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об'єктом вчинення правопорушення.

Відповідно до п. 21.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Пункт 21.2 цього ж Закону закріплює, що контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Приписи п. 21.3 ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» закріплюють, що при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, зазначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу. Аналогічне положення закріплено в пп «г» п. 2.1 Правил дорожнього руху.

Як зазначалось вище по тексту постанови згідно ч.ч.ч. 1,2,5 ст. 258 КУпАП складання протоколу про адміністративне правопорушення у разі вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення правил дорожнього руху не передбачено.

Крім того, згідно п. 4 ОСОБА_4 з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. ОСОБА_4 є спеціальним підзаконним нормативно-правовим актом та безпосередньо визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, де визначено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху виноситься без складання протоколу.

Наведеними положеннями чинного законодавства закріплений безумовний обовязок при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особи, яка керує ним, мати при собі поліс (сертифікат). У відповідача були наявні достатні підстави вважати, що особа вчинила правопорушення, інспектор виносив постанову у справі про адміністративне правопорушення, при цьому протокол про адміністративне правопорушення у разі оформлення матеріалів правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху не складається. Існування наведених обставин і зумовило виникнення в інспектора поліції на підставі статті 32 Закону № 580-VІІІ права на реалізацію повноважень вимагати в особи предявлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право.

Відповідно до п. 9.2.Б Правил дорожнього руху водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом, чого позивачем зроблено не було.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Підстав для умисного спотворювання обставин події у відповідача, котрий не мав жодних відносин із позивачем, а виконував обовязки щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, не було. Доказів щодо фіктивності або недійсності постанови про адміністративне правопорушення, неправомірності дій інспектора позивачем суду не надано.

В судовому засіданні на підставі належних доказів встановлено, що позивачем було вчинено адміністративне правопорушення, а дії інспектора відповідали вимогам закону.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що винесена інспектором поліції постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є законною, підстави для її скасування відсутні, а тому позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 171-2 КАС України рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 71, 86, 158-162, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Житомирі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови. Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Богунського районного

суду м. Житомира І.Г. Перекупка