Справа № 320/5882/17(2-а/320/240/17)
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2017-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 грудня 2017 року справа № 320/5882/17(2-а/320/240/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача: Шальєвої В.А.,

суддів: Білак С.В. Олефіренко Н.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29.09.2017 р. (суддя Урупа І.В.) у справі № 320/5882/17 за позовом Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Мелітопольське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - УПФУ) звернулось до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (далі - ВПВР) про скасування постанови ВП № 54414906 від 02.08.2017 р. в частині стягнення виконавчого збору в розмірі 12800 грн.

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29.09.2017 р. позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову. Апелянт вказує, що судове рішення, за яким стягується виконавчий збір, виконано боржником УПФУ тільки в частині нарахування суми на користь стягувача, проте нарахована сума не стягнута через відсутність фінансування з Державного бюджету. Оскільки судове рішення в справі № 2а-16451/11 набрало законної сили 25.06.2013 р., виконавчий лист повинен виконуватися не в порядку Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», а в порядку ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», а тому з боржника підлягає стягненню виконавчий збір в порядку та розмірі, що встановлені Законом України «Про виконавче провадження».

Учасники справи до судового засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, у зв'язку з чим відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження на підставі наявних у справі доказів.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою державного виконавця ВПВР від 02.08.2017 р. ВП № 54414906 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-а-16451/11 щодо зобов'язання Мелітопольського об'єднаного УПФУ в Запорізькій області зробити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням раніше виплаченої суми соціальної допомоги за період з 01.02.2011 р. до 19.06.2011 р. Одночасно вказаною постановою державним виконавцем прийнято рішення про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі, встановленому ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Оскільки за приписами Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган, суд першої інстанції вважав, що рішення суду на користь ОСОБА_2 підпадає під визначення судового рішення, яке виконується в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», а тому виконавчий збір при виконанні такого рішення не підлягає стягненню відповідно до положень п. 3 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів вважає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою державного виконавця ВПВР від 02.08.2017 р. відкрите виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2а-16451/11, виданого 03.02.2017 р. Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області, про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополі здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком згідно зі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням різниці, яка виплачена у цей період, починаючи з 01.02.2011 р. по 19.06.2011 р.; стягнуто з боржника виконавчий збір в розмірі 12800 грн. (а.с. 3).

Розпорядженням 166039 від 17.09.2014 р. УПФУ на виконання судового рішення на користь позивача нараховане підвищення до пенсії за вказаний період в розмірі 541,19 грн. (а.с. 6-7), проте зазначена сума не виплачена стягувачу.

Оскільки предметом оскарження є рішення державного виконавця, прийняте 02.08.2017 р., спірні правовідносини регулюються Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

До обов'язків виконавців відповідно до ст. 18 Закону № 1404-VIII належить вжиття передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, а також вчинення виконавчих дій неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі; здійснення заходів примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За приписами ч. 5 ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до частин 1-3 статті 27 зазначеного Закону виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Оскільки в розглядуваному випадку примусовому виконанню підлягало рішення немайнового характеру (про зобов'язання вчинити певні дії), державним виконавцем визначено суму виконавчого збору в постанові про відкриття виконавчого провадження в розмірі 12800 грн.

Разом з тим, частиною 5 статті 27 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавчий збір на стягується, якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" (п. 3).

Статтею 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» визначено, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Згідно зі статтею 7 вказаного Закону виконання рішень суду про зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» набрав чинності з 1 січня 2013 р. та регулює відповідні правовідносини, які виникли після набрання чинності цим Законом.

За правилами, визначеними пунктом 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2014 р. № 440 та на який посилається апелянт в обґрунтування апеляційної скарги, не встановлює інших правил, ніж Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», відповідно, виконавчий лист, за яким відкрите виконавче провадження ВП № 54414906, підлягає виконанню за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Таким чином, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що оскільки за приписами Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган, суд першої інстанції вважав, що рішення суду на користь ОСОБА_2 підпадає під визначення судового рішення, яке виконується в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», а тому виконавчий збір при виконанні такого рішення не підлягає стягненню відповідно до положень п. 3 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи апелянта спростовані приведеними вище висновками суду апеляційної інстанції.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення не вбачається.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29.09.2017 р. у справі № 320/5882/17 залишити без задоволення.

Постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29.09.2017 р. у справі № 320/5882/17 за позовом Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про скасування постанови залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення 18.12.2017 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18.12.2017 р.

Суддя-доповідач: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко