Справа № 802/1774/17-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2017-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1774/17-а

Головуючий у 1-й інстанції: Поліщук І.М.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

19 грудня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Боровицького О. А. Матохнюка Д.Б.

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Костенко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2017 року (ухвалена в місті Вінниці, повний текст рішення складено 15 листопада 017 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області, Калинівського відділу поліції Головного Управління Національної поліції у Вінницькій області, про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

в жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області, Калинівського відділу поліції Головного Управління Національної поліції у Вінницькій області, про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

Позов мотивований тим, що 06 листопада 2015 року його прийнято на службу до Національної поліції України, де він перебував на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 Калинівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (далі - ГУ НП у Вінницькій області).

Згідно з наказом ГУ НП у Вінницькій області № 1205 від 14.08.2017 року, за порушення службової дисципліни, присяги поліцейського, пункту 1 частини 1 ст. 18 Закону України "Про національну поліцію", вимог ст. 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року №3460-ІV, що призвело до вчинку, який несумісний з подальшим проходженням служби в поліції, а саме - керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння та вчинення дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої цивільна особа отримала тілесні ушкодження, керуючись статтями 2, 7, 12, 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, до нього застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. Крім того, наказом від 14.08.2017 року № 147 о/с його звільнено із займаної посади.

Позивач, не погоджуючись із вказаними наказами, звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 8 листопада 2017 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ НП у Вінницькій області від 14.08.2017 року №1205, в частині звільнення ОСОБА_2 з служби в поліції.

Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ НП у Вінницькій області від 14.08.2017 року №147 о/с, в частині звільнення ОСОБА_2 з служби в поліції.

Поновлено ОСОБА_2 на службі в поліції на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 Калинівського відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області.

Стягнуто з ГУ НП у Вінницькій області на користь ОСОБА_2 заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 22 041 гривня 80 копійок.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та прийняти рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги відповідач обґрунтовує тим, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку щодо відсутності в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки чинним законодавством відсутні заборони щодо використання "Газоаналізатора Alcotest 6810" в закладах охорони здоров'я.

Крім того, на думку відповідача, висновки суду першої інстанції про протиправність наказів про звільнення у зв'язку з тим, що кримінальне провадження було закрито на підставі встановлення відсутності у діях позивача складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України, є необґрунтованими, оскільки позивача було притягнено до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни, а не до кримінальної відповідальності.

Позивач в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив залишити її без здоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача в судовому засіданнізасіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 06 листопада 2015 року позивача прийнято на службу до Національної поліції України, де він перебував на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 Калинівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

12 серпня 2017 року приблизно о 23:00 год. позивач під час перебування у черговій відпустці керував приватним автомобілем НОМЕР_1, та , рухаючись по вул. Першотравнева в с. Нова Прилука, Липовецького району, допустив наїзд на неповнолітню ОСОБА_4

Під час оформлення обставин дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 погодився на проходження медичного огляду на стан сп'яніння, який проведено 13 серпня 2017 року о 05:13 год. в приміщенні Липовецької центральної районної лікарні. Відповідно до висновку про результати медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 13.08.2017 № 20, у позивача зафіксовано стан алкогольного сп'яніння (вміст алкоголю в організмі 0,49 %).

Разом з тим, ОСОБА_2 13 серпня 2017 року о 07 год. 30 хв. звернувся до КП «Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія» з метою повторного медичного огляду, за результатом якого складено висновок №1839, згідно з яким у Дубинсього Р.Д. ознак сп'яніння не виявлено.

В свою чергу, слідчим відділення Липовецького ВП розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000231, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 серпня 2017 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Про вказані обставини ГУ НП у Вінницькій області повідомлено 13 серпня 2017 року.

14 серпня 2017 року з метою проведення службового розслідування за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участі інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2, наказом №1309 призначено службове розслідування та відсторонено його від виконання службових обов'язків.

14 серпня 2017 року начальником ГУ НП у Вінницькій області затверджено висновок службового розслідування за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участю інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2 та розпочатого за вказаним фактом кримінальне провадження за ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до цього висновку, позивач порушив службову дисципліну, присягу поліцейського, пункту 1 частини 1 ст. 18 Закону України "Про національну поліцію", вимоги ст. 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року №3460-ІV, що призвело до вчинку, який несумісний з подальшим проходженням служби в поліції, а саме: керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння та вчинення дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої цивільна особа отримала тілесні ушкодження, відповідно до статей 2, 7, 12, 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2 рекомендовано звільнити зі служби в поліції.

14 серпня 2017 року за результатами службового розслідування ГУ Національної поліції у Вінницькій області прийнято наказ №1205 про притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2 за порушення службової та транспортної дисципліни, яким накладдено на нього стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

14 серпня 2017 року наказом начальника ГУ НП у Вінницькій області №147 о/с відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію" інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2 звільнено зі служби в поліції.

Не погодившись з вказаними рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не в повному обсязі врахував пояснення осіб, що були присутні на місці події, яка трапилась 12 серпня 2017 року, а також не врахував висновок №1839, згідно з яким у ОСОБА_2 не виявлено ознак сп'яніння.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 р. №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Згідно зі статтею 3 цього Закону у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Ч. 1 ст. 77 Закону №580-VIII визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв'язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв'язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, або кримінального правопорушення; 11) у зв'язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби (ч. 2 ст. 77 Закону №580-VIII).

Частиною 2 статті 19 Закону №580-VIII встановлено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно зі ст. 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" поширено на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22.02.2006 р. № 3460-IV (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до ч. 1 ст. 1, 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України. Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Відповідно до ст. 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Згідно зі ст. 14 Дисциплінарного статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Порядок проведення службових розслідувань визначено Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 № 230.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

З матеріалів справи встановлено, що відповідно до наказу №1309 від 14 серпня 2017 року призначено службове розслідування за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участі інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2 За результатами службового розслідування затверджено висновок від 14 серпня 2017 року, згідно з яким в діях позивача встановлено порушення службової дисципліни, присяги поліцейського, пункту 1 частини 1 ст. 18 Закону України "Про національну поліцію", вимоги ст. 1, 7 Дисциплінарного статуту та рекомендовано звільнити зі служби в поліції.

Відповідно до ч.4 ст. 13 Дисциплінарного статуту правом накладання дисциплінарних стягнень користуються тільки прямі начальники.

Згідно зі ст. 12 Дисциплінарного статуту, на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до ч.15 ст.14 Дисциплінарноо статуту звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

14 серпня 2017 року прийнято наказ №1205, яким на ОСОБА_2 накладдено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Відповідно до наказу начальника ГУ НП у Вінницькій області №147 о/с від 14 серпня 2017 року інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2 звільнено зі служби в поліції.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку про те, що при накладенні на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, відповідач діяв з дотриманням встановленого чинним законодавством порядку притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності.

Оцінюючи доводи позивача про те, що висновки про перебування у стані алкогольного сп'яніння під час ДТП не відповідають дійсності, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно зі спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до розділу ІІІ пункту 9 вказаної Інструкції використання в закладах охорони здоров'я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Водночас, експлуатація спеціального вимірювального приладу "Газоаналізатор Alcotest 6810" заводський №ARBL-0943, яким здійснювалось обстеження ОСОБА_2 13 серпня 2017 року о 5:13 год., дозволено Міністерством охорони здоров'я та підтверджується свідоцтвом про перевірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/1612, яке чинне до 31 березня 2018 року та відповідає Методиці повірки МПУ 066/05-2013.

Таким чином, суд першої інстанції помилково не врахував висновок Липовецької центральної районної лікарні №10 від 13 серпня 2017 року про результати медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння, яким встановлено, що ОСОБА_2 на час перевірки (13 серпня 2017 року о 5:13 год.) перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Крім того, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи позивача про необхідність врахування висновку КП «Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія» №1839 про відсутність алкогольного сп'яніння у ОСОБА_2 13 серпня 2017 року о 07:30 год., оскільки вказаний огляд проведено через 8 год. 30 хв. після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, що в свою чергу, ставить під сумнів об'єктивність такого огляду у співвідношенні до часу вчинення правопроушення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що відповідачем, під час проведеного службового розслідування, обґрунтовано встановлено порушення позивачем ст.1, ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України.

Оцінюючи висновки суду першої інстанції про спростування висновків службового розслідування у зв'язку із наявністю розбіжностей у поясненнях осіб, які були присутні на місці події 12.08.2017 року, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КАС України в редакції, що діяла на момент прийняття постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2017 року, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч.1 ст.70 КАС України в редакції, що діяла на момент прийняття постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2017 року, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповіднодо ч.1 ст. 138 КАС України в редакції, що діяла на момент прийняття постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2017 року, предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Враховуючи той факт, що пояснення осіб, які були присутні на місці події 12.08.2017 року, відображені у висновку службового розслідування, відрізняються від тих, що надані ними безпосередньо у судовому засіданні, такі пояснення не містять інформацію щодо предмету доказування.

Таким чином, вказані вище показання свідків не відповідають критеріям щодо належності доказів, тому ці показання не спростовують висновків службового розслідування. За таких обставин, суд першої інстанції помилково врахував суперечливі показання свідків під час прийняття рішення у справі.

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку про те, що при прийнятті рішення про звільнення позивача зі служби відповідач діяв на підставі, у межах та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю підтверджуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 317 КАС підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні постанови неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи та порушено норми матеріального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а постанову суду - скасувати.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області задовольнити повністю.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області, про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області, Калинівського відділу поліції Головного Управління Національної поліції у Вінницькій області, про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду буде складена в повному обсязі 22 грудня 2017 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Боровицький О. А. Матохнюк Д.Б.