Справа № 826/9954/17
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14 грудня 2017 року 10:00 № 826/9954/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдом-Сервіс" до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про визнання протиправним та скасування припису,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва, (також далі - суд), надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдом-Сервіс", (далі - позивач, ТОВ "Трейдом-Сервіс"), до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві, (далі - відповідач, ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві), про визнання протиправним та скасування припису відповідача до акту перевірки дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів від 25.07.2017 р. №459, (далі - оскаржуваний припис).

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що оскаржуваний припис є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки складений відповідачем на підставі висновків, зроблених за результатами перевірки позивача, які не відповідають фактичним обставинам.

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки оскаржуваний припис складено ним на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, (далі - КАС України), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Відповідачем з 25 по 26 липня 2017 року проведено перевірку позивача щодо дотримання законодавства про захист прав споживачів, за результатами якої складено акт перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів №459 від 25 липня 2017 року, (далі - акт перевірки).

Згідно вказаного акту перевірки, відносно споживача ОСОБА_1, з огляду отриманих від ТОВ "Трейдом-Сервіс" документів (лист від 25.07.2017 р. №01-25/07) встановлено, що на ініційоване ТОВ "Трейдом-Сервіс" розірвання Договору про надання послуг №ТС-022/13М від 01.07.2007 р., (далі - Договір), споживачем не надано згоди, відповідно до умов п. 5.2 Договору, що не надає підстав вважати Договір розірваним. Факт оплати рахунку-фактури №СФ-0000743 від 05.08.2016 року підтверджено сплатою згідно платіжного доручення від 16.08.2016 р. №Р24А122899008А36288 на суму 1098,03 грн., але ТОВ "Трейдом-Сервіс" не поновлено послугу щодо постачання електричної енергії, що свідчить про порушення умов п.1.1 Договору, за що передбачена відповідальність згідно п. 11 cт. 23 Закону України "Про захист прав споживачів".

На підставі результатів перевірки та з метою припинення порушень законодавства про захист прав споживачів відповідачем складено у відношенні позивача оскаржуваний припис до акту перевірки, яким зобов'язано усунути недоліки, що зазначені в акті перевірки, у тому числі вирішити підняті споживачем питання відповідно до вимог законодавства про захист прав споживачів та надати до ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві вартість виконаних робіт/наданих послуг за попередній календарний місяць.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Так, відповідно до ч. 1 ст. 4, абз. 5 ч. 1 ст. 6, ч.ч. 6-8 ст. 7, абз. 5 ч. 1, абз. 2 ч. 2 ст. 8 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Підставою для здійснення позапланових заходів є, зокрема, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров'ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт.

На підставі акту, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Разом з тим, відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулюються Законом України "Про захист прав споживачів", який встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Так, згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1, абз. 1 ч. 3 ст. 5, ч.ч. 1, 2 ст. 6, абз. 1 ч. 1 ст. 7, ч.ч. 1, 3, абз. 1 ч. 4, ч.ч. 6, 8 ст. 10, п. 11 ч. 1 ст. 23, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про захист прав споживачів", споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; 7) об'єднання в громадські організації споживачів (об'єднання споживачів).

Держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров'я і життєдіяльності.

Захист прав споживачів здійснюють центральний орган виконавчої влади, що формує та забезпечує реалізацію державної політики у сфері захисту прав споживачів, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, місцеві державні адміністрації, інші органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування згідно із законом, а також суди.

Продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.

Продавець (виробник, виконавець) на вимогу споживача зобов'язаний надати йому документи, які підтверджують належну якість продукції.

Виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором.

Споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася.

У разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору.

Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором.

За наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов'язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили.

У разі порушення законодавства про захист прав споживачів, суб'єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування несуть відповідальність за порушення умов договору між споживачем і виконавцем про виконання роботи, надання послуги - у розмірі ста відсотків вартості виконаної роботи (наданої послуги), а за ті самі дії, вчинені щодо групи споживачів, - у розмірі від одного до десяти відсотків вартості виконаних робіт (наданих послуг) за попередній календарний місяць, але не менше п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечує реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і має право: 1) давати суб'єктам господарювання обов'язкові для виконання приписи про припинення порушень прав споживачів; 2) перевіряти додержання суб'єктами господарювання, що провадять діяльність у сфері торгівлі і послуг, вимог нормативно-правових актів щодо безпеки продукції, а також правил торгівлі та надання послуг шляхом безперешкодного відвідування та обстеження відповідно до законодавства будь-яких виробничих, торговельних та складських приміщень таких суб'єктів.

У ході судового розгляду справи судом встановлено, що оскаржуваний припис складено у відношенні позивача у зв'язку з неналежним наданням послуг споживачу за Договором, оскільки немає підстав вважати Договір розірваним, так як споживачем не надано згоди на це, з чим суд не погоджується виходячи з наступного.

01 липня 2007 року між TOB "Трейдом-Сервіс", як Виконавцем, та ОСОБА_1, як Споживачем, укладено Договір № ТС-022,13М про надання послуг, визначених зокрема, у додатку №1 до вказаного договору, а саме: із забезпечення умов отримання Споживачем електричної енергії, забезпечення умов холодного водопостачання і водовідведення та інших загальних послуг із належного утримання квартири (будинку садибного типу) №13М, розташованого в ТІЗ "Сосновий бір" в смт. Козин Обухівського району Київської області.

Відповідно до п. 1.1. Договору, Виконавець надає Споживачу послуги, зазначені в Додатку 1 до даного Договору, а Споживач своєчасно вносить плату за надані послуги в розмірі та згідно порядку, встановленому цим Договором.

Згідно з п. 2.1. Договору, розмір щомісячної плати, на момент укладання цього Договору, становить суму, зазначену в Додатку 1 до даного Договору.

Згідно з п. 2.2. Додатку 1 до Договору, до загальних послуг, що надаються Споживачу за Договором, належать, зокрема: щомісячні лабораторні дослідження якості питної води з наданням копії акту Споживачу, за його письмової вимоги; освітлення вулиць; утримання місць загального користування за забезпечення санітарного стану; утримання доріг та пропускних пунктів в задовільному стані; забезпечення вивозу сміття; обслуговування системи резервного енергопостачання для безперебійного водопостачання та функціонування водовідведення, освітлення території; надання поточних даних про обсяг спожитих Споживачем електроенергії, стоків води; щомісячне надання Споживачу рахунків на оплату за експлуатаційне та комунальне обслуговування, спожиті енергію, стоки, воду; ведення обліку по здійсненим Споживачем оплатам.

В Додатку 1 до даного Договору Сторони встановили вартість загальних послуг (підпункт 3.4. пункту 3 Додатку 1) в розмірі еквівалент 150 доларів США, згідно курсу НБУ, встановленому на день здійснення оплати, що станом на момент укладання Договору становило суму в розмірі 757,50 грн. (станом на 01.07.2007 р. курс 1 долара США до гривні складав 5,05 грн.)

Положеннями пункту 2.2. Договору сторони погодили, що оплата здійснюється в національній валюті України. Розмір оплати підлягає перерахунку у випадку зміни курсу долара США, відносно курсу на дату укладення Договору, більше ніж на 10 %, і здійснюється в сумі, еквівалентній сумі в доларах США, визначеній за офіційним курсом, встановленим НБУ на день здійснення розрахунків.

Відповідно до п. 2.5. Договору, розрахунковий період оплати - один місяць. Термін внесення платежів не пізніше 30 числа місяця наступного за місяцем, в якому надавалися послуги.

Оплата за виконані роботи та послуги сплачується Споживачем в безготівковому порядку шляхом перерахунку на поточний рахунок Виконавця, зазначений в даному Договорі (п. 2.6 Договору).

Днем оплати вважається день отримання коштів Виконавцем на його поточний рахунок (п. 2.7 Договору).

Згідно із п. 3.4.1. Договору, Споживач зобов'язаний у встановлений договором термін оплачувати надані послуги.

При цьому, рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 28 лютого 2017 року в цивільній справі №752/11036/16-ц за позовом ТОВ "Трейдом-Сервіс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Трейдом-Сервіс" про відшкодування матеріальних збитків позов ТОВ "Трейдом-Сервіс" задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Трейдом-Сервіс" заборгованість за загальні послуги за Договором у розмірі 44549,05 грн., пеню у розмірі 10998,00 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 7002,24 грн. та 3% річних у розмірі 1673,04 грн., разом 64222,33 грн., а у задоволені зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, у вказаному вище рішенні Голосіївського районного суду міста Києва від 28 лютого 2017 року встановлено, що ОСОБА_1, незважаючи на те, що курс долара США від дати укладення Договору і до цього часу змінився більше, ніж на 10 %, порушує умови Договору, викладені в його пункті 2.2., а саме: починаючи з листопада 2014 р. сплачує не в повному обсязі суму за загальні послуги, і в розмірі, меншому ніж передбачено Договором, внаслідок чого і утворилась заборгованість перед ТОВ "Трейдом-Сервіс" за надані, але несплачені загальні послуги в розмірі 44549,05 грн.

30 червня 2016 року ТОВ "Трейдом-Сервіс" направив ОСОБА_1 Вимогу №01-30/06 від 30.06.2016 р. про сплату заборгованості за надані послуги в розмірі 44549,05 грн. (донарахування несплачених сум за період листопад 2014 р. - травень 2016 p.), разом із оригіналом рахунку-фактури, яка була одержана ОСОБА_1 05 липня 2016 року.

ОСОБА_1 Вимогу ТОВ "Трейдом-Сервіс" не виконав, оплату донарахованих несплачених сум за надані загальні послуги не здійснив.

Тобто, ОСОБА_1 допустив порушення умов п. 2.2. Договору та підпункту 3.4. пункту 3 Додатку 1 до Договору, шляхом невиконання обов'язку із оплати наданих послуг в обсязі, передбаченому Договором, а розмір заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ "Трейдом-Сервіс" за Договором (донарахування несплачених сум за період листопад 2014 р. - травень 2016 р. - 19 місяців) становить 44549,05 гривень.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання або розірвання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або в повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється.

З огляду на викладене, за своєю правовою природою одностороння відмова від зобов'язання є засобом захисту постраждалої сторони у випадках, встановлених договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання відбувається внаслідок самого факту її здійснення і не потребує звернення до суду.

Згідно з ч. 3 ст. 651 ЦК України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ч. 1 ст. 907 ЦК України, договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.

У зв'язку з порушенням ОСОБА_1 зобов'язання по Договору, а саме неналежним виконанням зобов'язання з оплати наданих послуг, та за наявності очевидних підстав вважати, що останній не виконає свого обов'язку в повному обсязі (про погіршення матеріального становища ОСОБА_1 повідомив своїм листом від 05.04.2016р.), ТОВ "Трейдом-Сервіс" використало встановлене нормами ЦК України право відмовитися від зобов'язання в повному обсязі.

Так, ТОВ "Трейдом-Сервіс" надіслано ОСОБА_1 лист (вих. № 11-28/04 від 28 квітня 2016 р.) з пропозицією розірвати Договір у зв'язку з порушенням зобов'язань з оплати за Договором та наявністю заборгованості за надані загальні послуги за період з листопада 2014 року по грудень 2015 року в розмірі 34221,24 гривень, шляхом укладення Угоди про розірвання договору.

У листі повідомлялося також, що у випадку відмови від укладення Угоди про розірвання договору, даний лист вважається повідомленням ТОВ "Трейдом-Сервіс" про припинення Договору шляхом його розірвання в односторонньому порядку не пізніше 30 днів з дати отримання адресатом даної пропозиції. Даний лист отримано ОСОБА_1 10 травня 2016 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Враховуючи викладене, Договір був розірваний в односторонньому порядку, у зв'язку з порушенням ОСОБА_1 зобов'язання по цьому Договору, з 09 червня 2016 р.

У зв'язку розірванням Договору, наявною заборгованістю за надані послуги та не укладенням нового договору на 2016 рік, ОСОБА_1 було повідомлено про припинення надання послуг (лист вих. № 05-17/06 від 17 червня 2016 р.). Даний лист отримано ним 23 червня 2016 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Тобто, ОСОБА_1 був оповіщений письмово і завчасно про припинення надання послуг.

У відсутності договірних зобов'язань, надання послуг ОСОБА_1 було припинено: з забезпечення умов отримання електропостачання - з 08 серпня 2016 р., а з забезпечення умов отримання водопостачання і водовідведення - з 30 серпня 2016 р. З моменту розірвання Договору до фактичного припинення надання послуг пройшло відповідно майже 2-3 місяці. Цей час було надано ОСОБА_1 для вирішення питання подальшого забезпечення його будинку вищезазначеними послугами. Останній мав можливість укласти договори з іншими виконавцями (ПАТ "Київобленерго", TOB "Агробудівник" тощо) або встановити автономні інженерні системи.

Суд звертає увагу, що надання послуг ОСОБА_1 було припинено після розірвання Договору та в результаті припинення надання послуг ТОВ "Трейдом-Сервіс", не спричинило будь-яких втрат ОСОБА_1, оскільки здійснило роботи по відключення і консервації інженерних мереж за власний рахунок, не знищило та не пошкодило його майно.

Про розірвання Договору в односторонньому порядку та про припинення надання послуг ОСОБА_1 був завчасно письмово повідомлений, проте, не вчинив жодних дій щодо запобігання виникненню ситуації, що склалася, в тому числі, не скористався пропозицією ТОВ "Трейдом-Сервіс" отримувати послуги з постачання електричної енергії у ПАТ "Київобленерго", послуги з водовідведення побутових стоків - в ТОВ "Агробудівник".

При цьому, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 не оскаржувалась розірвання ТОВ "Трейдом-Сервіс" Договору в односторонньому порядку.

Враховуючи вищезазначене у сукупності, суд приходить до висновку про безпідставність тверджень відповідача щодо відсутності підстав вважати Договір розірваним, у зв'язку з чим відсутній факт неналежного надання позивачем послуг ОСОБА_1 за Договором, а тому оскаржуваний припис ґрунтується на помилкових висновках, є протиправним та підлягає скасуванню.

Водночас, посилання відповідача, в обґрунтування правомірності прийняття оскаржуваного припису, на рішення Апеляційного суду міста Києва від 13 червня 2017 року в цивільній справі №752/11036/16-ц суд вважає не належним та не достатнім доказом, оскільки ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 липня 2017 року зупинено виконання рішення Апеляційного суду міста Києва від 13 червня 2017 року в цивільній справі №752/11036/16-ц до закінчення касаційного провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдом-Сервіс" до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про визнання протиправним та скасування припису є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 69-71, 86, 94, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві до Акту перевірки дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів від 25 липня 2017 року №459.

3. Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдом-Сервіс" () сплачений ним судовий збір у розмірі 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві ().

Відповідно до ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Згідно зі ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Ю.Т. Шрамко