Справа № 826/6074/16
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2017-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/6074/16 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Лебедєвої Ю.Б.,

розглянувши у відкритому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у м. Києві, Державної служби України з Надзвичайних ситуацій, Солом'янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, треті особи: Атестаційна комісія Головного управління Національної поліції у м. Києві, Апеляційна атестаційна комісія Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання протиправним рішення, поновлення на посаді, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із позовом до Головного управління Національної поліції у м. Києві, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Солом'янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, треті особи: Атестаційна комісія Головного управління Національної поліції у м. Києві, Апеляційна атестаційна комісія Головного управління Національної поліції у м. Києві, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві № 126 о/с від 28.12.2016 р. «щодо особового складу» щодо звільнення ОСОБА_2 з посади начальника Солом'янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві та призначення на посаду начальника відділу (у складі управління карного розшуку) кримінальної поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві № 203 о/с від 04.03.2016 р. "щодо особового складу" в частині звільнення 04.03.2016 р. зі служби в поліції згідно із п. 8 (у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій) частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", полковника поліції ОСОБА_2, начальника відділу (у складі управління карного розшуку) кримінальної поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві;

- поновити ОСОБА_2 на посаді начальника Солом'янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві з 28.12.2015 р.;

- стягнути з Головного управління Національної поліції у м. Києві (, адреса місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 15) на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 5677,41 грн.;

- зобов'язати Державну службу України з надзвичайних ситуацій (, адреса місцезнаходження: 01030, м. Київ, вул. Олеся Гончара, буд. 55) утриматись від видання наказу про прийняття на роботу ОСОБА_2 в Державну службу України з надзвичайних ситуацій по переведенню з Головного управління Національної поліції у м. Києві.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 вересня 2017 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві № 126 о/с від 28.12.2016 р. «щодо особового складу» щодо звільнення ОСОБА_2 з посади начальника Солом'янського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві та призначення на посаду начальника відділу (у складі управління карного розшуку) кримінальної поліції ГУ Національної поліції у м. Києві. Визнано протиправним та скасувати наказ ГУ Національної поліції у м. Києві № 203 о/с від 04.03.2016 р. «щодо особового складу» в частині звільнення 04.03.2016 р. зі служби в поліції згідно із п. 8 (у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», полковника поліції ОСОБА_2, начальника відділу (у складі управління карного розшуку) кримінальної поліції ГУ Національної поліції у м. Києві. Поновлено ОСОБА_2 на посаді начальника Солом'янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві з 29 грудня 2015 року. Допущено негайне виконання постанови в частині поновлення ОСОБА_2 на службі в поліції на посаді начальника Солом'янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві з 29 грудня 2015 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Головне управління Національної поліції у м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. При цьому звертає увагу на порушення судом норм матеріального права, вказуючи на те, що всі висновки суду першої інстанції ґрунтуються на припущеннях та спростовуються наявними в справі доказами, наданими відповідачем.

Представник позивача, не погоджуючись із доводами вказаної скарги, подав заперечення. Так, основним аргументом незгоди з поданою скаргою є те, що судом першої інстанції повно та всебічно, на підставі діючого законодавства та судової практики було зроблено висновок про задоволення позовних вимог, а отже у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для його скасування.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та інші наявні у справі докази, колегія суддів приходить до наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, з грудня 2015 р. по 04.03.2016 р. позивач перебував на посаді начальника відділу (у складі управління карного розшуку) кримінальної поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві.

Наказом № 203 о/с від 04.03.2016 р. підполковника поліції ОСОБА_2 (С-531450) начальника відділу (у складі управління карного розшуку) кримінальної поліції було звільнено зі служби згідно із п. 8 (у зв'язку із переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», а саме: до Державної служби України з надзвичайних ситуацій.

Підставою для звільнення став лист Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 11.02.2016 р. № 01-1884 та рапорт ОСОБА_2 від 29.02.2016 р.

В той же час, на виконання ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію», наказу МВС України від 17.11.2015 р. № 1465, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.11.2015 р. за № 1445/27890, яким затверджено Інструкцію про порядок проведення атестування поліцейських, позивач проходив тестування та атестування на посаді начальника відділу (у складі управління карного розшуку) кримінальної поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, за результатами яких, Атестаційною комісією Головного управління Національної поліції у м. Києві було прийнято рішення про невідповідність займаній посаді позивача та, що останній підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність на підставі атестаційного листа від 14.12.2015 р. з яким позивач був ознайомлений 24.12.2015 р.

На вказаний висновок атестаційної комісії від 14.12.2015 р. позивачем було подано скаргу до апеляційної атестаційної комісії Головного управління Національної поліції у м. Києві, яка 13.01.2016 р. була відхилена.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що на підставі Наказу від 20.01.2017 р. № 26, виданого Державною службою України з надзвичайних ситуацій, полковника служби цивільного захисту ОСОБА_2, головного фахівця відділу запобігання проявам корупції Управління забезпечення Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту Державної служби України з надзвичайних ситуацій, відповідно до Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу звільнено у запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік) за п. 176 пп. 4 (у зв'язку із скороченням штатів).

Вважаючи спірні накази протиправними, позивач звернувся до суду із позовом за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що судом визнано протиправним та скасовано наказ ГУ НП у м.Києві № 126 о/с від 28.12.2015 р., яким ОСОБА_2 звільнено з посади начальника Солом'янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві та призначено на посаду начальника відділу (у складі управління карного розшуку) кримінальної поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві, відповідно, як наслідок, слід задовольнити вимогу позивача, визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у м.Києві № 203 о/с від 04.03.2016 р. "щодо особового складу" в частині звільнення 04.03.2016 р. зі служби в поліції згідно із п. 8 (у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій) частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", полковника поліції ОСОБА_2, начальника відділу (у складі управління карного розшуку) кримінальної поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві, - у зв'язку із чим ОСОБА_2 слід поновити на посаді начальника Солом'янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві з 29.12.2015 р., тобто з дня наступного за звільненням.

Однак, колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України врегульовано Законом України «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VІІІ).

Відповідно до вимог ст. 1 зазначеного вище Закону України, Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Відповідно до вимог ст.3 Закону у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Так, згідно з ч. 1 ст. 48 Закону України «Про Національну поліцію» призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у ст. 47 цього Закону.

Згідно з приписами ст. 58 Закону України «Про Національну поліцію» призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

Відповідно до вимог ст. 60 цього Закону проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Питання звільнення зі служби в поліції урегульовані статтею 77 Закону України «Про Національну поліцію», зокрема поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв'язку із закінченням строку контракту; через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; через службову невідповідність; у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; за власним бажанням; у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); у зв'язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, або кримінального правопорушення; у зв'язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

Отже, ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» встановлює вичерпний перелік підстав звільнення особи, яка служить в органах Національної поліції України.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом апеляційної інстанції, ОСОБА_2 до 04.03.2016 р. працював на наступних посадах:

08.1997-04.1999 р.р. - оперуповноважений відділення карного розшуку Самбірського районного відділу УМВС України в Львівській області;

04.1999-11.2001 р.р. - оперуповноважений відділу карного розшуку Дніпровського районного управління Головного управління МВС Україниу м. Києві;

11.2001-07.2002 р.р. - оперуповноважений групи карного розшуку 2-го територіального відділу міліції Дніпровського районного управління Головного управління МВС України в м. Києві;

07.2002-10.2002 р.р. - старший оперуповноважений групи карного розшуку 1-го територіального відділу міліції Дніпровського районного управління Головного управління МВС України в м. Києві;

10.2002-12.2005 р.р. - заступник начальника відділу карного розшуку Дніпровського районного управління Головного управління МВС України в м. Києві;

12.2005-10.2008 р.р. - начальник відділу карного розшуку Дніпровського районного управління Головного управління МВС України в м. Києві;

10.2008-04.2009 р.р. - виконуючий обов'язки заступника начальника відділу - начальника кримінальної міліції Бориспільського міського відділу (з обслуговування міста Борисполя та Бориспільського району) Головного управління МВС України у Київській області;

04.2009-06.2009 р.р. - заступник начальника відділу - начальник кримінальної міліції Бориспільського міського відділу (з обслуговування міста Борисполя та Бориспільського району) Головного управління МВС України в Київській області.

06.2009-11.2009 р.р. - старший оперуповноважений сектору карного розшуку територіального відділення міліції Дарницького районного управління Головного управління МВС України в м. Києві;

11.2009-12.2012 р.р. - старший оперуповноважений в особливо важливих справах відділу розкриття умисних убивств та злочинів проти особи управління карного розшуку Головного управління МВС України в м. Києві;

03.2013-07.2014 р.р. - заступник начальника управління - начальник кримінальної міліції Печерського районного управління Головного управління МВС України в м. Києві;

07.2014-09.2015 р.р. - заступник начальника управління - начальник відділу боротьби з міжнародними організованими групами управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління МВС України в м. Києві;

09.2015-11.2015 р.р. - заступник начальника управління - начальник кримінальної поліції Солом'янського районного управління Головного управління МВС України в м. Києві;

Згідно Наказу ГУ Національної поліції у м. Києві Національної поліції України від 28.12.2015 року №126 о/с, полковника поліції ОСОБА_2 призначено начальником відділу (у складі управління карного розшуку) кримінальної поліції Головного управління, без доступу до інформації з грифами секретності «цілком таємно» та «таємно», звільнивши його з посади начальника Солом'янського управління поліції. Підстава: рапорт ОСОБА_2 від 28.11.2015 року.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції встановлено, що Наказом ГУ НП у м. Києві № 65 о/с та у відповідності до п. 9, 12 розділу ХІ ЗУ «Про Національну поліцію», 07.11.2015 року ОСОБА_2 призначено як прибулого з МВС України, в порядку переатестування на посаду начальника Солом'янського управління поліції ГУ НП у м. Києві.

На виконання ст. 57 ЗУ «Про Національну поліцію» та наказу МВС України від 17.11.2015 №1465, 14.12.2015 року Атестаційною комісією ГУ НП у м. Києві №2 було прийнято рішення, що ОСОБА_2 займаній посаді не відповідає і підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Під час судового засідання в суді апеляційної інстанції, представник позивача зазначив, що Наказ ГУ Національної поліції у м. Києві Національної поліції України від 28.12.2015 року №126 о/с є протиправним, і підлягає скасуванню оскільки на час його прийняття було рішення атестаційної комісії про невідповідність займаній посаді ОСОБА_2

Однак, представник позивача не навів обґрунтування, яке право позивача порушено, і яким чином скасування Наказу ГУ Національної поліції у м. Києві Національної поліції України від 28.12.2015 року №126 о/с про призначення ОСОБА_2 на посаду відновить невстановлене порушення прав.

Крім того, як підставу для скасування Наказу ГУ Національної поліції у м. Києві Національної поліції України від 28.12.2015 року №203 о/с, представник позивача зазначив, що даний наказ є похідним від, на його думку, незаконного Наказу ГУ Національної поліції у м. Києві Національної поліції України від 28.12.2015 року №126 о/с, а тому підлягає скасуванню.

Однак, колегія суддів відхиляє такі доводи та не бере їх до уваги, оскільки позивач особисто, за власним бажанням та з власної ініціативи, подав рапорт про його призначення на посаду начальника відділу (у складі управління карного розшуку) кримінальної поліції Головного управління (а.с. 72) та рапорт від 29.02.2016 року про звільнення в зв'язку з переведенням (а.с. 129).

Доказів застосування примусу при написанні вказаних рапортів, представник позивача під час розгляду справи - не навів.

Більше того, позивач пропрацював начальником відділу (у складі управління карного розшуку) кримінальної поліції Головного управління з 28.12.2015 року до 04.03.2016 року, отримував заробітну плату та виконував свої службові обов'язки. За час проходження служби в поліції, будь-яких скарг на незаконність наказу про призначення на посаду - не надав.

Таким чином, Наказ ГУ Національної поліції у м. Києві Національної поліції України від 28.12.2015 року №126 о/с винесено з урахуванням всіх вимог чинного законодавства, та на підставі власного рапорту.

Враховуючи тривалий час роботи на займаній посаді та відсутність порушених даним Наказом прав позивача, відсутність доказів оскарження даного Наказу у встановлені законом строки, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про його скасування.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач 29.02.2016 подав начальнику ГУНП у м. Києві рапорт, в якому просив звільнити його зі служби в поліції згідно із п. 8 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв'язку із переводом до Державної службі України з надзвичайних ситуацій.

Наведене також підтверджується листом Міністерства надзвичайних ситуації від 11.02.2016 № 01-1884/282 «Про переведення осіб» згідно якого Голова Державної служби України з надзвичайних ситуацій звернувся до Голови Національної поліції Україні Деканоідзе X. з проханням погодити переведення для подальшого проходження служби ДСНС начальника відділу (у складі управління карного розшуку) кримінальної поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві на підставі його звернення.

У зв'язку із тим, що переведення працівника погоджується двома роботодавцями, а Позивач проходив службу у територіальному органі Національної поліції України - Головному управлінні Національної поліції у м. Києві, лист про переведення Позивача був переданий для погодження керівнику органу де проходив службу Позивач.

Наказом Головного управління Національної поліції України від 04.03.2016 № 203 па особовому складу згідно п. 8 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» на підставі листа Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 11.02.2016 року № 01-1884/282 та рапорту Позивача від 29.02.2016 останнього звільнено зі служби в поліції.

Витяг із наказу, трудову книжку та належний розрахунок при звільненні Позивач отримав, що сторонами не заперечується.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позивач, особисто виявив бажання в порядку переведення, звільнитись із служби в поліції, а тому позовні вимоги про скасування Наказу Головного управління Національної поліції України від 04.03.2016 № 203 також не підлягають задоволенню. Будь-яких написання рапорту під тиском не надав, яке право позивача порушено - не зазначено.

Враховуючи, що судом апеляційної інстанції не знайдено підстав для задоволення позовних вимог про скасування Наказу ГУ Національної поліції у м. Києві Національної поліції України від 28.12.2015 року №126 о/с та Наказу Головного управління Національної поліції України від 04.03.2016 № 203, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні і інших позовних вимог, які за своїм змістом є похідними.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції неповно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та є підставою для його скасування.

Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у м. Києві - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 вересня 2017 року - скасувати, та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у м. Києві, Державної служби України з Надзвичайних ситуацій, Солом'янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, треті особи: Атестаційна комісія Головного управління Національної поліції у м. Києві, Апеляційна атестаційна комісія Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання протиправним рішення, поновлення на посаді, зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Повний текст постанови складено « 21» грудня 2017 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма