Справа № 816/2076/17
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/2076/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Головка А.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Крутько О.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В:

22 листопада 2017 року ОСОБА_1 /надалі - позивач/ звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Полтавській області /надалі - відповідач/ про визнання протиправним та скасування пункту 1 наказу від 18.10.2017 № 1397 "Про порушення службової дисципліни та притягнення до дисциплінарної відповідальності"; визнання протиправним та скасування наказу від 25.10.2017 № 509 о/с по особовому складу в частині звільнення зі служби з поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) майора поліції ОСОБА_1, який перебуває у розпорядженні Головного управління Національної поліції у Полтавській області; поновлення майора поліції ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Полтавського ВП ГУНП з 25 жовтня 2017 року; стягнення з Головного управління Національної поліції у Полтавській області на користь майора поліції ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 25 жовтня 2017 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що вважає своє звільнення незаконним та таким, що грубо порушує його трудові права, оскільки ним не допущено жодного порушення обовязків. Зазначив, що підставою для службового розслідування та його звільнення зі служби в поліції стало порушення відносно позивача кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України, по якому наразі триває досудове розслідування. Вказує, що згідно з ч. 1 ст. 62 Конституції України, ч. 2 ст. 2 Кримінального кодексу України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Вважає, що застосовуючи крайній захід дисциплінарної відповідальності відповідачем при винесенні оскаржуваних наказів не враховано презумпцію невинуватості. Посилається на позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у рішеннях "Аллене де Рібермон проти Франції" від 10.02.1995, "Лавентс проти Латвії" від 07.11.2002. Вказує, що обставини, зазначені як підстави для звільнення позивача, не відповідають дійсності, ґрунтуються на припущеннях, а отже звільнення зі служби в поліції є протиправним.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У письмових запереченнях посилався на висновок службового розслідування за фактом відкриття прокуратурою Полтавської області кримінального провадження ЄРДР № 0000080 за обставинами подій, до яких можливо причетний майор поліції ОСОБА_1, затверджений начальником ГУНП в Полтавській області 17.10.2017, зокрема, встановлено, що за порушення службової дисципліни, що виявилося в недотриманні п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-ІV, Присяги поліцейського, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 № 1179, заслуговує на звільнення зі служби в Національній поліції. Вказує, що позивача звільнено зі служби в Національній поліції України не за вчинення кримінального правопорушення, а за порушення службової дисципліни.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши та дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що з 02.11.1999 по 06.11.2015 ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 по 25.10.2017 - проходив службу в Національній поліції, що підтверджується послужним списком ОСОБА_1 та записами в трудовій книжці /а.с. 8-9, 22-28/.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 19.08.2017 № 927 "Про призначення та проведення службового розслідування" у зв'язку відкриттям прокуратурою Полтавської області кримінального провадження № 0000080 за ч. 3 ст. 368 КК України за відомостями щодо вимагання неправомірної вигоди з боку старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Полтавського ВП ГУНП майора поліції ОСОБА_1, із метою зясування обставин зазначеного, керуючись вимогами п. 2.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 № 230, призначено за вказаним фактом службове розслідування /пункт 1 даного наказу/ /а.с. 42/.

17.10.2017 на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 19.08.2017 № 927 комісія ГУНП, розглянувши матеріали службового розслідування, склала висновок службового розслідування за фактом відкриття кримінального провадження № 0000080 за ч. 3 ст. 368 КК України відносно оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Полтавського ВП ГУНП майора поліції ОСОБА_1 /а.с. 30-38/. Вказаний висновок затверджено начальником Головного управління Національної поліції в Полтавській області 17.10.2017.

У пункті 3 вказаного висновку від 17.10.2017 зазначено, що комісія вважає, що за порушення службової дисципліни, що виявилося в недотриманні п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-ІV, п.2 р.ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 № 1179, Присяги поліцейського, майора поліції ОСОБА_1 (у розпорядженні ГУНП) звільнити зі служби /а.с. 36/.

18.10.2017 начальником Головного управління Національної поліції в Полтавській області видано наказ № 1397 "Про порушення службової дисципліни та притягнення до дисциплінарної відповідальності", пунктом 1 якого наказано за порушення службової дисципліни, що виявилося у недотриманні п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-ІV, п.2 р.ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 № 1179, Присяги поліцейського, майора поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби в поліції /а.с. 39-40/. Вказаний наказ, зокрема, ґрунтується на тому, що майор поліції ОСОБА_1 створив у громадян, які займаються стихійною торгівлею, переконання, що для безперешкодного здійснення даної діяльності вони систематично мають надавати йому неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів.

Накладене на позивача дисциплінарне стягнення виконане шляхом видання наказу Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 25.10.2017 № 509 о/с о/с "По особовому складу", яким звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) майора поліції ОСОБА_1, який перебуває у розпорядженні Головного управління Національної поліції в Полтавській області, 25 жовтня 2017 року, що підтверджується витягом з наказу Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 25.10.2017 № 509 о/с "По особовому складу" /а.с. 11/.

Позивач не погодився з пунктом 1 наказу Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 18.10.2017 № 1397 "Про порушення службової дисципліни та притягнення до дисциплінарної відповідальності" та наказом Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 25.10.2017 № 509 о/с "По особовому складу", яким ОСОБА_1 звільнено з органів Національної поліції України за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), у зв'язку чим звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII /надалі - Закон № 580-VIII/.

Статтею 3 Закону № 580-VIII встановлено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов'язаний:1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва.

Згідно з частиною 1, 2 статті 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Пунктом 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію"" від 23.12.2015 № 901-VIII передбачено, що до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" (Відомості Верховної Ради України, 2006 р., N 29, ст. 245 із наступними змінами).

Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України від 22.02.2006 № 3460-IV /надалі - Дисциплінарний статут/, визначає сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Частиною 1 статті 1 Дисциплінарного статуту встановлено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно зі статтею 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до частин 1, 2 статті 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

При цьому, згідно статті 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу:

дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників;

захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави;

поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу;

дотримуватися норм професійної та службової етики;

берегти державну таємницю;

у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб;

стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою;

постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень;

сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку;

виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету;

з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють;

берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно частин 1, 2, 5, 6, 10, 15 статті 14 Дисциплінарного статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Відповідно до приписів пункту 1.2 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 № 230 /надалі - Інструкція № 230/, службове розслідування - комплекс заходів, які здійснюються у межах компетенції з метою уточнення причин і умов подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, ступеня вини особи (осіб), якою (якими) вчинено дисциплінарний проступок, а також з'ясування інших обставин.

За приписами пункту 1.2 Інструкції 230 особи РНС - особи рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України.

Згідно з підпунктом 2.2.2 пункту 2.2 Інструкції № 230 службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про скоєне особою РНС кримінальне правопорушення.

Відповідно до пунктів 5.2, 5.3 Інструкції № 230 початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення. Завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування (далі - висновок службового розслідування).

Згідно з абзацом 1 пункту 5.4 Інструкції № 230, якщо вину особи РНС повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Судом встановлено, що 17.10.2017 на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 19.08.2017 № 927 комісія ГУНП, розглянувши матеріали службового розслідування, склала висновок службового розслідування за фактом відкриття кримінального провадження № 0000080 за ч. 3 ст. 368 КК України відносно оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Полтавського ВП ГУНП майора поліції ОСОБА_1 /а.с. 30-38/. Вказаний висновок затверджено начальником Головного управління Національної поліції в Полтавській області 17.10.2017.

У пункті 3 вказаного висновку від 17.10.2017 зазначено, що комісія вважає, що за порушення службової дисципліни, що виявилося в недотриманні п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-ІV, п.2 р.ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 № 1179, Присяги поліцейського, майора поліції ОСОБА_1 (у розпорядженні ГУНП) звільнити зі служби /а.с. 36/.

У даному висновку службового розслідування від 17.10.2017, серед іншого, зазначено, що 19.08.2017 на території Центрального ринку м. Полтави в адміністративному приміщенні, що використовується на постійній основі поліцейськими та службовими особами органів державної влади та місцевого самоврядування, працівниками УСБУ в Полтавській області та прокуратури Полтавської області у ході реалізації матеріалів кримінального провадження № 00000080 від 01.03.2017 за ч. 3 ст. 368 КК України, відкритого прокуратурою Полтавської області за фактом вимагання незаконної грошової вигоди працівниками Полтавського відділу поліції ГУНП та іншими службовими особами був затриманий оперуповноважений відділу кримінальної поліції Полтавського ВП ГУНП майор поліції ОСОБА_1 після отримання чергової частини неправомірної вигоди, що систематично сплачувалася від осіб, які займаються стихійною торгівлею на прилеглій до Центрального ринку м. Полтави території, з надання можливості безперешкодно здійснювати дану діяльність, зокрема, 600 грн від гр. ОСОБА_3 /зворот а.с. 30/.

18.10.2017 начальником Головного управління Національної поліції в Полтавській області видано наказ № 1397 "Про порушення службової дисципліни та притягнення до дисциплінарної відповідальності", пунктом 1 якого наказано за порушення службової дисципліни, що виявилося у недотриманні п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-ІV, п.2 р.ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 № 1179, Присяги поліцейського, майора поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби в поліції /а.с. 39-40/. Вказаний наказ, зокрема, ґрунтується на тому, що працівник поліції не вжив заходи, направлені на документування протиправної діяльності гр. Г. та гр. Д. щодо отримання чи надання пропозиції неправомірної вигоди, належним чином не зареєстрував даний факт та не повідомив керівництво Полтавського ВП ГУНП, а навпаки вступив з громадянами у неділові стосунки, направлені на отримання певних матеріальних цінностей та благ. Майор поліції ОСОБА_1 допустив порушення службової дисципліни, а саме: створив у громадян, які займаються стихійною торгівлею, переконання, що для безперешкодного здійснення даної діяльності вони систематично мають надавати йому неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів.

Згідно з частиною 1 статті 24 Закону України "Про запобігання корупції" особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняні до них особи у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов'язані невідкладно вжити таких заходів письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб'єктів у сфері протидії корупції.

Представник відповідача зазначив, що факт вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку також підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 12.10.2017 та ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 21.08.2017 у справі № 554/6523/17 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою /а.с. 49, 59-60/.

Проте, суд зазначає, що вказані документи не є належними доказами про вчинення позивачем дисциплінарного проступку, оскільки містять інформацію про інші обставини, які повинні встановлюватись судом під час розгляду та вирішення кримінального провадження № 0000080.

Відповідно до частини 1 статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Частиною 2 статті 2 Кримінального кодексу України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Згідно з частиною 1 статті 17 Кримінального процесуального кодексу України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Отже, судом встановлено, що обвинувальний вирок стосовно ОСОБА_1 у кримінальному провадженні № 0000080 на час винесення оскаржуваних наказів та станом на дату розгляду цієї справи в суді відсутній, а тому висновок відповідача про порушення позивачем службової дисципліни, що виявилося в недотриманні вимог п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-ІV, п.2 р.ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 № 1179, Присяги поліцейського, є передчасним.

Застосовуючи крайній захід дисциплінарної відповідальності стосовно ОСОБА_1, відповідачем при винесенні оскаржуваних наказів не враховано презумпцію невинуватості.

Суд зазначає, що висновок службового розслідування від 17.10.2017 та наказ начальника Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 18.10.2017 № 1397 містять виключно опис порушення, що інкримінується позивачу у кримінальному провадженні № 0000080, та якому буде надана оцінка судом під час розгляду кримінального провадження.

Жодних інших порушень службової дисципліни позивачем у висновку службового розслідування від 17.10.2017 та наказі начальника Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 18.10.2017 № 1397 не наведено.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що у разі набрання законної сили обвинувальним вироком стосовно ОСОБА_1 у відповідача будуть усі правові підстави для прийняття наказу про звільнення позивача зі служби в Національній поліції України.

При цьому, суд зазначає, що пунктом 10 частини 1 статті 77 Закону № 580-VIII встановлено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, або кримінального правопорушення.

Згідно з частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 2 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 28.11.2002 у справі "Лавентс проти Латвії" зазначив, що пункт 2 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод вимагає від представників держави - насамперед суддів, що розглядають справу, але й від інших представників органів влади, - щоб вони утримувалися від публічних заяв про те, що обвинувачений вчинив правопорушення, яке йому ставлять за вину, доти, доки ця вина не буде офіційно встановлена судом.

У рішенні від 10.02.1995 в справі "Аллене де Рібермон проти Франції" Європейський Суд з прав людини підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

З огляду на з'ясовані обставини та викладені норми законодавства, суд дійшов висновку, що пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 18.10.2017 № 1397 "Про порушення службової дисципліни та притягнення до дисциплінарної відповідальності" та наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 25.10.2017 № 509 о/с "По особовому складу" в частині звільнення зі служби з поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) майора поліції ОСОБА_1, який перебуває у розпорядженні Головного управління Національної поліції в Полтавській області, не ґрунтуються на вимогах законодавства України, а тому є протиправними та підлягають скасуванню.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 4 Розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з пунктом 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 р. N 114, у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на службі розглядається більше одного року не з вини особи рядового, начальницького складу, така особа має право на отримання грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до частини 2, 3 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

Як встановлено судом, наказом Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 25.10.2017 № 509 о/с "По особовому складу" звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) майора поліції ОСОБА_1, який перебуває у розпорядженні Головного управління Національної поліції в Полтавській області, 25 жовтня 2017 року.

Таким чином, останнім днем служби позивача є 25 жовтня 2017 року.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне поновити майора поліції ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області з 26 жовтня 2017 року.

Відповідно до частини 3 статті 91 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII для поліцейських установлюється п'ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями, а для курсантів (слухачів) вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які готують поліцейських, - шестиденний робочий тиждень з одним вихідним днем.

Згідно підпункту "з" пункту 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 /надалі Порядок № 100/, цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках вимушеного прогулу.

Пунктом 5 цього Порядку № 100 передбачено, що нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Відповідно до приписів пункту 8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно з довідкою Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 12.12.2017 № 1647/115/29/01/2017 середньоденне грошове забезпечення ОСОБА_1 станом на 25.10.2017 складало 206 грн 92 коп. /а.с. 151/.

Таким чином, грошове забезпечення за час вимушеного прогулу позивача за період з 26 жовтня 2017 року по 13 грудня 2017 року складає 7242 грн 20 коп. (35 робочих днів х 206 грн 92 коп. = 7242 грн 20 коп.).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 24.12.1999 № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь майора поліції ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 26 жовтня 2017 року по 13 грудня 2017 року в розмірі 7242 грн 20 коп.

Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Пунктами 2, 3 частини 1 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що негайно виконуються постанови суду про: присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Відтак, суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання постанову в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області та стягнення грошового забезпечення за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати задовольнити.

Визнати протиправним та скасування пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 18.10.2017 № 1397 "Про порушення службової дисципліни та притягнення до дисциплінарної відповідальності".

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 25.10.2017 № 509 о/с "По особовому складу" в частині звільнення зі служби з поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) майора поліції ОСОБА_1, який перебуває у розпорядженні Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

Поновити майора поліції ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області з 26 жовтня 2017 року.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь майора поліції ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 26 жовтня 2017 року по 13 грудня 2017 року в розмірі 7242 грн 20 коп. (сім тисяч двісті сорок дві гривні двадцять копійок), з відрахуванням обов'язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів.

Допустити до негайного виконання постанову в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області та стягнення грошового забезпечення за один місяць.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 18 грудня 2017 року.

Суддя А.Б. Головко