Справа № 336/5736/17(2-а/336/512/2017)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2017-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 грудня 2017 року справа № 336/5736/17 провадження №2-а/336/512/2017

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.,

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю ,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя

на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 06 листопада 2017 року (суддя Дмитрюк О.В., дата складання повного тексу 06.11.2017) у справі за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

11.10.2017р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправною відмову Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя у проведенні перерахунку позивачу пенсії за віком у звязку з підвищенням прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність;

- зобовязати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя провести позивачу перерахунок пенсії за віком із підвищенням її до розміру прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність та провести відповідні виплати, починаючи з 05.04.2017 року з урахуванням раніше виплачених сум.

Суть предявленого ОСОБА_1 позову полягає у тому, що розмір призначеної та виплачуваної йому пенсії є меншим за розмір прожиткового мінімуму, встановленого законом, що не відповідає положенням статті 46 Конституції України.

Постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 06 листопада 2017 року адміністративний позов задоволено частково, а саме:

зобов'язано Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя провести перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, відповідно до розміру прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність та провести відповідні виплати, починаючи з 06 квітня 2017року, з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, в частині задоволених позовних вимог, Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в

задоволенні позову в повному обсязі. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо порушення прав позивача у спірних правовідносинах. Заявник апеляційної скарги вказує на те, що розмір пенсії позивача відповідає вимогам законодавства України та розрахований на підставі ст..28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що з 06.04.2013 року ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Згідно довідки Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя від 20 вересня 2017 року за №3809 розмір пенсії позивача у період січень-вересень 2017 року становить 1147,81грн. щомісячно (а.с.14).

На звернення ОСОБА_1,відповідач ОСОБА_2 від 02.10.2017р.№390/Я-1 повідомив позивача про те, що його пенсія розрахована у відповідності до вимог чинного законодавства і підстав для перегляду її розміру на теперішній час не має (а.с.12).

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Вирішуючи спірні правовідносини та частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до положень ч.3 ст.46 Конституції України, які кореспондуються з ч.2 ст.7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Таким чином, суд дійшов висновку, що здійснюючи позивачу нарахування та виплату пенсії у розміру, нижчому від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідач діяв всупереч вимогам чинного законодавства.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується з огляду на наступне.

Згідно ст.7 Закону України "Про державний бюджет України на 2017 рік" встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2017 року - 1247 гривні, з 1 травня - 1312 гривень, з 1 грудня - 1373 гривень.

Як свідчать матеріали справи, позивач отримує пенсію у розмірі 1147,81грн., тобто нижчому, ніж встановлений для осіб, що втратили працездатність, розмір прожиткового мінімуму.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже, зазначеними положеннями Конституції України, які є нормою прямої дії, імперативно визначено, право громадян на пенсії інші види соціальних виплат та допомоги, які є основним джерелом існування, та які б забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частиною 2 статті 7 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Тобто, і вказаною норму закону, який є спеціальним Законом, що визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, також визначено одним із принципів пенсійного забезпечення, відповідно до якого соціальні виплати, пенсії, які є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Аналогічні вимоги щодо забезпечення рівня життя визначені ст..17 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії, якою передбачено, що основні державні соціальні гарантії, до яких віднесено і мінімальний розмір пенсії за віком, не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Посилання заявника апеляційної скарги на те, що розмір пенсії позивача розрахований на підставі ст..28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, не можуть бути обгрунтованою підставою для висновків щодо правомірності дій органу Пенсійного Фонду України, оскільки такий розмір позивача є меншим, ніж прожитковий мінімум, встановлений законом.

Отже, застосовуючи такий фундаментальний принцип адміністративного судочинства, як принцип верховенства права, відповідно до якого, зокрема, права людини визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав стверджувати про порушення прав позивача у спірних правовідносинах, оскільки розмір його пенсії за віком, яка є єдиним джерелом його існування, є нижчим, ніж прожитковий мінімум, встановлений законом.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії за віком позивачу відповідно до розміру прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність та провести відповідні виплати, починаючи з 06 квітня 2017року, з урахуванням раніше виплачених сум.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у звязку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 06 листопада 2017 року без змін.

Постанова набирає законної сили з 22.12.2017р. та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22.12.2017р.

Головуючий суддя: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк