Справа № 357/11370/17
Суддя: Кошель Б. І.
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Кошель Б. І. ,

при секретарі Кривенко О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №6 м. была Церква справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Узинської міської ради Білоцерківського району про визнання неправомірним та скасування рішення субєкта владних повноважень,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, як до адміністративного з позовом до ВК УМР про визнання неправомірним та скасування рішення субєкта владних повноважень, мотивуючи його тим, що 08 серпня 2017 року відповідачем прийнято рішення №92 про надання дозволу КП «ВУ ЖКГ-1» на відєднання будинків від централізованого опалення по вул. Івана Котляревського 4,7,8,14 по вул. Івана Богуна 5,23,27 м. Узин, кожен будинок за домовленістю сторін. Позивач вважає вказане рішення незаконним, прийняте з перевищенням повноважень, з порушенням процедури та без врахування волевиявлення споживачів, а тому просив визнати спірне рішення незаконним та скасувати його.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі посилаючись на обставини, які є аналогічними наведеним у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Вказав, що оскаржуване рішення прийнято з дотриманням вимоги закону, свої доводи ґрунтував на письмово викладених запереченнях.

Суд, повно та всебічно зясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено, що 05 липня 2017 року комісією з питань землекористування та регулювання земельних відносин, житлово-комунального господарства при виконавчому комітеті Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області, утвореної на рішенням виконкому від 15.12.2015 року №4, проведено обстеження будинків по вул. Івана Котляревського 4,7,8,14 та по вул. Івана Богуна 5,23,27 в м. Узин Білоцерківського району Київської області, про що складено відповідний акт, згідно якого виявлено, що на сьогодні, у звязку із переведенням квартир на індивідуальне опалення в даних будинках залишились поодинокі квартири, які опалюються централізовано. Надання послуг з централізованого опалення для цих будинків призводить до непродуктивних втрат тепла у магістральних та внутрішньо будинкових мережах, що в свою чергу призводить до неякісного надання послуг теплопостачання іншим споживачам послуг. Вказаний акт скріплено печаткою виконавчого комітету Узинської міської ради. Дані обставини підтверджуються копіями рішення виконавчого комітету Узинської міської ради Білоцерківського району від 15.12.2015 року №4 та акту комісії з питань землекористування та регулювання земельних відносин, житлово-комунального господарства при виконавчому комітеті Узинської міської ради Білоцерківського району від 05.07.2017 року.

В судовому засіданні встановлено, що до Узинської міської ради надійшов лист КП «ВУ ЖКГ-1» від 07.08.2017 року №07-07/281 щодо надання дозволу на відєднання будинків по вул. Івана Котляревського, 4,7,8,14 по вул. Івана Богуна 5,23,27 м. Узин від системи централізованого опалення, який мотивовано непродуктивними втратами тепла у магістральних та внутрішньо будинкових мережах будинків, фактичні втрати складають 30%. Вказане питання 08 серпня 2017 року було винесено на засідання виконавчого комітету Узинської міської ради, включено до порядку денного під №2 та розглянуто. 14 з 16 членів виконавчого комітету Узинської міської ради проголосували за відєднання зазначених будинків від централізованого опалення, що підтверджується протоколом №8 засідання виконавчого комітету міської ради від 08 серпня 2017 року.

Рішенням виконавчого комітету Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області від 08 серпня 2017 року за №92 вирішено надати дозвіл про відєднання будинків від централізованого опалення по вул. Івана Котляревського, 4,7,8,14 по вул. Івана Богуна 5,23,27 м. Узин, кожен окремо за домовленістю сторін.

Позивач ОСОБА_1 звертається до суду із даним позовом, при цьому стверджує, що зазначене рішення прийнято з порушенням порядку відключення від централізованого опалення житлових будинків чим порушено його права, як члена виконкому.

Вирішуючи по суті даний спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Висновок ОСОБА_1 про те, що крім наявної заборгованості по оплаті комунальних послуг та стихійного лиха або воєнного стану, відключення від централізованого опалення здійснюється лише за волевиявленням споживачів житлового будинку, не узгоджується з вимогами закону, оскільки вказаний перелік підстав не є вичерпним.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Отже, проаналізувавши наведене слід дійти висновку, що посилання ОСОБА_1 на п.п. 24, 25, 26 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 р. № 630 є безпредметним, оскільки вказаними нормами врегульовано порядок відключення житлових будинків від централізованого теплопостачання лише з ініціативи споживачів.

У даному випадку, пропозиція відключення будинків від теплопостачання не була ініційована споживачами, а тому зазначений порядок не підлягає застосуванню.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законодавцем у ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», не передбачено вичерпного переліку повноваження органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про теплопостачання», до основних повноважень органів місцевого самоврядування у сфері теплопостачання належать, серед іншого, регулювання діяльності субєктів відносин у сфері теплопостачання в межах, віднесених до відання відповідних рад.

Як вже вказувалось вище, до Узинської міської ради надійшов лист КП «ВУ ЖКГ-1» від 07.08.2017 року №07-07/281 щодо надання дозволу на відєднання будинків по вул. Івана Котляревського, 4,7,8,14 по вул. Івана Богуна 5,23,27 м. Узин від системи централізованого опалення, який мотивовано непродуктивними втратами тепла у магістральних та внутрішньо будинкових мережах будинків, фактичні втрати складають 30%.

Порушене у листі питання 08 серпня 2017 року було винесено на засідання виконавчого комітету міської ради, включено до порядку денного під №2. 14 з 16 членів виконавчого комітету проголосували за відєднання зазначених будинків від централізованого опалення. Виконавчий комітет Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області в даному випадку діяв в межах повноважень якими виконавчий комітет наділений у ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Суд звертає увагу позивача, що оскаржуване рішення прийнято без врахування думки власників квартир у будинках, які планується відєднати від централізованого теплопостачання. Так, у п. 1 спірного рішення чітко передбачено відєднання будинків кожного окремо і за домовленістю сторін.

Таким чином, виконавчий комітет Узинської міської ради приймаючи оскаржуване рішення діяв в межах наданих йому повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач свій обовязок доказування правомірності свого рішення виконав у повному обсязі, підстави прийняття оскаржуваного рішення мотивував належним чином з посиланням на чинні нормативно-правові норми.

В той же час, ОСОБА_1 не вказав, як саме оскаржуване рішення порушує його права. Сам факт його прийняття всупереч волі позивача, як члена виконавчого комітету, не може бути підставою для задоволення позову. Всі члени виконавчого комітету є вільними у висловленні своєї позиції по кожному питанню, яке ставиться на голосування. В даному випадку права ОСОБА_1, як члена виконавчого комітету, порушені не були, він взяв участь в обговоренні та його голос було враховано.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Крім того, в ст. 6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відтак, судовому захисту підлягає суб'єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.

Таким чином, здійснюючи передбачене ст. 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд зобов'язаний надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

В разі відповідного звернення особи суд повинен розглянути питання щодо наявності порушення суб'єктивного права заявника у конкретних правовідносинах і на підставі цього вирішити спір.

Натомість, в адміністративному позові та в судовому засіданні позивач не надає жодних пояснень, в чому полягає його порушене право.

Як наслідок, позивачем не наведено, а судом не встановлено, порушеного права позивача.

Необгрунтованими є посилання на порушення відповідачем прав позивача як члена Виконавчого комітету Узинської міської ради Білоцерківського району, оскільки, як зазначено вище сам факт прийняття рішення всупереч бажанням позивача, як члена виконавчого комітету, не може бути підставою для задоволення позову. Крім того, права ОСОБА_1, як члена виконавчого комітету, порушені не були, так як він брав участь в обговоренні оскаржуваного рішення, та його голос було враховано при голосуванні, на що вказано вище.

Позивач звернувся до суду із позовом про скасування акту органу місцевого самоврядування індивідуальної дії, який не стосується його безпосередньо. А правові акти індивідуальної дії породжують права і обовязки тільки у тих субєктів, яким його адресовано. Позивач жодним чином не довів в суді, що оскаржуване ним рішення порушує саме його права та інтереси, аргументація позову зводилася до посилання на гіпотетичні складності в його подальшій роботі на посаді члена виконкому, повязаній із можливою необхідністю в майбутньому пояснювати виборцям підстави прийняття оскаржуваного рішення.

Тому суд дійшов до висновку про відсутність у позивача права на захист у звязку із оскарження акту індивідуальної дії, який не стосується його безпосередньо. Така позиція узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними в постанові від 24.02.2015 р. у справі № 21-34а15.

Отже, позивач не довів протиправності рішення відповідача, як і не вказав, які саме його права порушує оскаржуване рішення, та яким чином судове рішення про задоволення позову відновить його порушені права.

ОСОБА_1, звертаючись до суду з даним позовом не врахував, що відповідно до ч.2 ст.171 КАС України, право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є субєктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. Тобто оскаржувати такий акт інші особи не можуть.

Таким чином, позивач заявлені позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.10 Закону України «Про теплопостачання», ст. 2, 9-10, 17, 69-71, 104,105,106 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_3