Справа № 607/11173/17
Суддя: Ломакін В. Є.
Дата ухвалення: 2017-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.09.2017 Справа №607/11173/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Ломакіна В.Є.

при секретарі с/з ОСОБА_1

за участю позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 патрульної поліції у місті Тернополі Департаменту патрульної поліції, інспектора роти №1 батальйону УПП в м. Тернополі ДПП ОСОБА_4 про визнання дій поліцейського неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 516084 від 02 липня 2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_3 патрульної поліції у місті Тернополі Департаменту патрульної поліції, інспектора роти №1 батальйону УПП в м. Тернополі ДПП ОСОБА_4 про визнання дій поліцейського неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 516084 від 02 липня 2017 року, якою його було визнано винним за ч. 2 ст. 126, ч.6 ст. 121 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. за експлуатацію транспортного засобу без номерного знаку, та керування таким засобом без права керування таким. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та такою, що винесена без належних доказів доведення вини, оскільки він у зазначені день (12 липня 2017 року) та місці (м. Тернопіль, по вул. Протасевича) транспортним засобом не керував, оскільки перебував за місцем свого проживання у ІНФОРМАЦІЯ_1, що можуть підтвердити його близькі родичі. З цих підстав, ОСОБА_2 вважає, що оскаржувана постанова винесена незаконно, а тому просить її скасувати.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги в частині скасування постанови про накладення адміністративного стягнення підтримав із підстав викладених у позовній заяві та просить її скасувати, оскільки даного правопорушення він не вчиняв.

Представник відповідача ОСОБА_3 патрульної поліції у місті Тернополі Департаменту патрульної поліції та інспектор УПП в м. Тернополі ДПП ОСОБА_4 будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився не повідомивши суд про причини неявки. Приймаючи до уваги вимоги ст. 128 КАС України, суд вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши доводи позивача, оглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані (наявні) по справі докази та враховуючи норми чинного законодавства, суд прийшов до наступного висновку та встановив такі факти:

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 516084 від 02 липня 2017 року, ОСОБА_2 02 липня 2017 року о 12 год. 30 хв. в м. Тернополі по вул. Протасевича керував транспортним засобом, в якого був відсутній державний номерний знак, а також при перевірці документів виявлено, що водій не має права керувати даним транспортним засобом, чим порушив п.п. 2.9 (в), 2.13 ПДР України. До ОСОБА_2 цією ж постановою застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. за вчинення правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ч.6 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

На вимогу суду (вказівка про таке міститься в ухвалі про відкриття провадження у справі від 08 вересня 2017 року, та яка була надіслана сторонам у справі), доказів того, що позивач 02 липня 2017 року порушив ПДР України, зокрема матеріалів фото- чи відеофіксації, пояснень свідків, відповідачі суду не надали, хоча у відповідності до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи на те, що позивач у позовній заяві вказав та підтвердивши це в судовому засіданні, що він не керував транспортним засобом, не порушував вимог ПДР України за вказаних в оскаржуваній постанові обставин, суд вважає, що належних доказів для доведення вини позивача у порушенні Правил дорожнього руху України та вчиненні правопорушень, передбачених ч.2 ст.126, ч.6 ст. 121 КУпАП, в той час, як відповідачі будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи у судове засідання не зявилися та не надали таких, які б спростували пояснення позивача та доводили правомірність винесеної постанови.

Органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушень належним чином не доведена, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 516084 від 02 липня 2017 року, слід скасувати.

На підставі викладеного, керуючись п.п. 2.9 (в), 2.13 ПДР України, ст.ст. 121, 126, 247, 251, 254, 258, 289, 293 КУпАП, ст.ст.1, 10, 11, 18, 71, 158 163, 171-2, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 патрульної поліції у місті Тернополі Департаменту патрульної поліції, інспектора роти №1 батальйону УПП в м. Тернополі ДПП ОСОБА_4 про визнання дій поліцейського неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 516084 від 02 липня 2017 року задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 516084 від 02 липня 2017 року, якою до ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. скасувати.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через десять днів з дня її проголошення, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги, через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Головуючий суддяОСОБА_5