Справа № 488/2489/17
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2017-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2017 р.м.ОдесаСправа № 488/2489/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Селіщева Л.І.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів Скрипченка В.О., Осіпова Ю.В.

розглянув у порядку письмового провадження в м. Одесі адміністративну справу №488/2489/17 за апеляційною скаргою Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради на постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 04 вересня 2017 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової допомоги як учаснику бойових дій,

У С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом та, посилаючись на те, що як учасник бойових дій, відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», він мав отримувати у 2017 році 6560 грн. одноразової грошової допомоги, але, відповідач йому виплатив тільки 1200 грн., просив суд: визнати протиправною бездіяльність Управління соціальних виплат і компенсацій Корабельного району Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради щодо перерахунку йому щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня у розмірі встановленому ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2017 рік; зобовязати відповідача здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня, як учаснику бойових дій за 2017 рік відповідно до названої вище статті Закону у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної частиною 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на момент проведення виплат, а саме недоплачену частину в сумі 5360 грн.

04 вересня 2017 судом першої інстанції постановлено ухвалу про заміну Управління соціальних виплат і компенсацій Корабельного району Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради на належного відповідача Департамент праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради.

За наслідками розгляду адміністративного позову Корабельним районним судом м. Миколаєва 04 вересня 2017 ухвалено постанову де вказано про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Однак, як вбачається з тексту судового рішення, Корабельний районний суд частково задовольнив позовні вимоги, а саме: визнав протиправною бездіяльність Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради (надалі Департамент) щодо перерахунку ОСОБА_1 щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня у розмірі встановленому ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2017 рік; зобовязав Департамент здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня, як учаснику бойових дій за 2017 рік відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної частиною 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на момент проведення виплат, з урахуванням раніше виплачених сум.

Приймаючи означене рішення, суд попередньої інстанції виходив з того, що на час спірних відносин, діяла ч.5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в редакції, що передбачала виплату одноразової грошової допомоги у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком та постанова Кабінету Міністрів України №223 від 05 квітня 2017, де встановлено, що у 2017 році виплата разової грошової допомоги за законом «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» здійснюється у розмірі 1200 грн. Тому, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, Корабельний районний суд м. Миколаєва дійшов висновку про застосування закону, а не постанови.

В апеляційній скарзі Департамент, посилаючись на допущені судом порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати, повністю відмовити позивачу у задоволенні заявлених позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач вказав на неврахування судом першої інстанції тієї обставини, що на час виникнення спірних правовідносин діяло два нормативно-правових акта, які мали однакову юридичну силу, це: Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Закон України від 28 грудня 2014 №79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» де в п. 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» встановлено, що норми і положення статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообовязкового державного соціального страхування. Зазначену правову норму Корабельний районний суд м. Миколаєва не застосував.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та зважаючи на зясовані обставини, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

З матеріалів справи убачається, що відповідно до посвідчення від 19 вересня 2015 Серії АБ №231086 ОСОБА_1 є учасником бойових дій (а.с. 4).

У 2017 році Управління соціальних виплат та компенсацій Корабельного району м. Миколаєва здійснило нарахування та виплату позивачу разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій у розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» від 5 квітня 2017 року № 223, а саме у сумі 1200 грн.

Згідно із ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-XII учасникам бойових дій надаються відповідні пільги.

Абзацом 5 п.22 ст.12 вказаного вище Закону, встановлено - щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. Статтю 12 доповнено частиною згідно із Законом N 367-XIV ( 367-14 ) від 25.12.98; в редакції Закону N 107-VI (107-17 ) від 28 грудня 2007 - зміну визнано неконституційною згідно з Рішенням Конституційного Суду N 10-рп/2008 (v010p710-08 )від 22 травня 2008.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» від 5 квітня 2017 року № 223 установлено, що: у 2017 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які розподіляють їх між структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у місті (у разі їх утворення) рад.

Районні органи соціального захисту населення перераховують кошти через відділення звязку або установи банків на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання) у таких розмірах, зокрема, учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім (яким на момент увязнення не виповнилося 18 років) вязням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 1200 гривень.

Разом з тим, пунктом 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи бюджетних відносин» від 28 грудня 2014 №79-VIII, який набрав чинності з 01 січня2015, передбачено, що норми і положення, зокрема, ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 №3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. Наведені положення закону неконституційними не визнавалися.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що здійснюючи нарахування та виплату позивачу разової грошової допомоги у розмірі 1200 грн., Департамент діяв у відповідності із Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-XII, Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, встановленої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» від 5 квітня 2017 року № 223, відтак підстави для проведення позивачу перерахунку разової грошової допомоги відсутні.

Наведена правова позиція узгоджується з тлумаченням Європейським судом з прав людини ст.1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 20 березня 1952 у рішенні в справі «ОСОБА_2 проти України» від 03 червня 2014 де зазначено, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Суд першої інстанції не дав належної правової оцінки викладеним вище законодавчим актам, не застосував норми Закону, що врегульовують правовідносини, які виникли між фізичною особою та субєктом владних повноважень на час заявленого позову.

Згідно до п.4 ч.1 ст. 317 КАС України: «Підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є не правильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права».

Зважаючи на те, що при прийнятті постанови Корабельного районного суду м. Миколаєва від 04 вересня 2017 не застосовано закон, який підлягав застосуванню, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне скасувати це рішення повністю та ухвалити нову постанову суду про відмову у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 повністю.

Керуючись: ст. ст. 293, 308, 311, 315, 317, 321, 322 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради задовольнити повністю.

Постанову Корабельного районного суду м. Миколаєва від 04 вересня 2017 скасувати та прийняти нову постанову суду.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової допомоги як учаснику бойових дій відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з часу отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач:

Судді: