Справа № 2-а-3153/11
Суддя: Савицький С. А.
Дата ухвалення: 2017-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3153/11
Провадження № 6-а/309/2/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2017 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Савицького С.А.

при секретарі Росоха В.Ю.

з участю заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хуст заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2014 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2014 року, ухваливши про стягнення з Хустського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на користь ОСОБА_1 державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, передбаченого ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 11.01.2011 року по 30.06.2011 року, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком визначеного відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в сумі 26092 грн. 48 коп.

Посилається на те, що постановою Хустського районного суду від 11 жовтня 2011 p. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Хуст та Хустському районі про визнання протиправною бездіяльності щодо перерахування пенсії та зобов'язання провести нарахування і виплату пенсії позов задоволено та визнано протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м. Хуст та Хустському районі Закарпатської області щодо перерахунку ОСОБА_1 пенсії по інвалідності у відповідності до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного з прожиткового мінімуму відповідно до ч. 1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Зобов'язано управління Пенсійного фонду в м. Хуст та Хустському районі Закарпатської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 державну пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком виходячи із встановленого ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» розміру мінімальної пенсії за віком, станом на 01 січня 2011 р. на 01 квітня 2011 р. за період з 01 січня 2011 року по 30 червня 2011 року. Постанова суду допущена до негайного виконання.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2014 року задоволено апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Хуст та Хустському районі. Постанову Хустського районного суду від 11 жовтня 2011 року та ухвалу Хустського районного суду від 24 жовтня 2011 року про звернення до негайного виконання судового рішення скасовано. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Хуст та Хустському районі Закарпатської області про зобов»язання здійснити перерахунок пенсії та здійснити виплату недоплачених коштів в частині позовних вимог за період з 01 січня 2011 року по 10 січня 2011 року залишено без розгляду. В решті постанову залишено без змін.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про звернення постанови суду від 11 жовтня 2011 року у справі №2а-3153/11 до негайного виконання відмовлено.

На виконання цього рішення Хустським районним судом 28.01.2015 р. був виданий виконавчий лист №2а-3153/11, який ОСОБА_1 направив до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Закарпатській області.

Управлінням Пенсійного фонду в м. Хуст та Хустському районі проведено перерахунок та нарахування державної пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в 26092 грн. 48 коп. вказана сума не виплачена у зв'язку з відсутністю бюджетного фінансування на ці видатки. Рішення суду не виконано до теперішнього часу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримав, посилаючись на наведені в ній обставини.

Представник Хустського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області в судове засідання не з»явився. Начальник управління подав до заперечення на заяву про встановлення способу і порядку виконання рішення суду і просить відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення способу виконання ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.09.2014 року. В запереченні посилається на те, що 09.02.2015р. управління ПФУ отримало постанову про відкриття виконавчого провадження від 05.02.2015р. ВП №4638556. Даною постановою зобов"язано Управління Пенсійного фонду України в м.Хуст та Хустського району Закарпатської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 державну пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячну додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров»ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком виходячи із встановленого ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» розміру мінімальної пенсії за віком, станом на 01 січня 2011р., на 01 квітня 2011 року, за період з 11 січня 2011 року по 30 червня 2011 року.

Хустське об»єднане управління ПФУ нарахувало по зазначеному листу борг в сумі 26092,48 грн. Зазначена виплата вищеназваних сум відбудеться при фінансуванні органів Пенсійного фонду, оскільки таке підвищення згідно вимог закону здійснюється за кошти державного бюджету.

За приписами пункту другого частини четвертої статті 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача -суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови Хустського районного суду Закарпатської області від 11.10.2011 року у справі 2-а-3153/11 та наведених процесуальних норм дають підстави зробити висновок про те, що зобов'язання, покладені на управління ПФУ цим судом відповідають заявленим позовним вимогами та предмету дослідження при розгляді справи. Таким чином, суд задовольнив обраний позивачем вид захисту порушеного права.

Громадянин ОСОБА_1 просить змінити не спосіб виконання постанови суду, а судове рішення по суті позовних вимог і вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження адміністративного суду під час прийняття вищенаведеної постанови. Хоча в адміністративному судочинстві повноваження щодо зміни постанови суду в частині задоволення позовних вимог мають тільки адміністративні суди апеляційної та касаційної інстанцій (ст. 198, 223 КАС України).

Хустське об"єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області листом від 12.02.2015 року № 897/04 повідомляло ВПВР УДВС ГУЮ у Закарпатській області про те, що виконання постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.02.2015 року № ВП 46385563 неможливе через відсутність коштів, виплата яких буде здійснена після надходження коштів для фінансування даної категорії виплат тобто наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду фактично можливе, хоча й за певних умов (за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України), тому відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Ч.1 статті 263 КАС України встановлено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

При цьому слід зазначити, що суд може змінити порядок і спосіб виконання судового рішення не змінюючи при цьому його змісту.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення, розстрочення виконання рішення та зміни способу його є такі підстави: для розстрочення та відстрочення - обставини, що ускладнюють виконання, а для зміни способу і порядку виконання - обставини, які роблять виконання неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що виконання постанови суду неможливе через відсутність коштів, виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду фактично можливе, хоча й за певних умов, тому відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду.

"Захист порушеного права у судовому рішенні" і "спосіб виконання судового рішення" не є тотожними поняттями (процесуальними інститутами).

ОСОБА_1, звернувшись з поданням про зміну способу виконання постанови суду, фактично просить змінити її суть.

З постанови колегії суддів судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 11.11.2014 року у справі № 21-394а14 вбачається, що «зміна на підставі статті 263 КАС способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 162 КАС при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права. Отже, зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобовязання органу ПФУ здійснити виплату із зобовязання на стягнення такої виплати є незаконною».

Аналогічна позиція щодо застосування норм матеріального права викладена також , зокрема в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 12.02.2014 р. № К/800/598/14.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160, 165, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2014 року.

Сторонами може бути подано апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня проголошення ухвали до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Хустського

районного суду: підпис ОСОБА_2

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_2