Справа № 686/23231/17
Суддя: Мороз В. О.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року

Хмельницький міськрайонний суд в складі судді Мороз В.О., розглянувши в скороченому провадженні в приміщенні суду у м. Хмельницький справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про зобовязання до вчинення певних дій, -

встановив:

В листопаді 2017 року позивач звернувся до суду з вище вказаним адміністративним позовом, в якому просить зобовязати Управління пенсійного фонду України у місті Хмельницькому призначити йому пенсію за віком з 01.11.2017 року відповідно до п.4-4 прикінцевих положень Закону України №1058-IV від 09.07.2003 року «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1.35 %.

Свої вимоги мотивує тим, що у 2001 році йому було призначено пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 19.10.2017 року він відмовився від вказаної пенсії та 16.11.2017 року звернувся до Управління пенсійного фонду України у місті Хмельницькому щодо призначення пенсії за віком. На його звернення відповідачем прийнято рішення про обчислення пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, з чим він незгідний, оскільки відповідач умисно підмінює поняття «призначення пенсії» поняттям «переведення з одного виду пенсії на інший». Різниця в зазначених поняттях полягає у тому, що при переведенні з одного виду пенсії на інший застосовується показник заробітної плати, з якого обраховувалась пенсія при призначенні її вперше, а при призначенні пенсії використовується показник середньої заробітної плати за три роки перед призначенням пенсії. Законом №1058 не передбачена пенсія за віком на пільгових умовах, отже дії Управління пенсійного фонду України у місті Хмельницькому щодо відмови в призначенні пенсії за віком відповідно до вищезазначеного закону є протиправними, оскільки в даному випадку має місце призначення іншої пенсії за іншим законом. А тому позов просить задовольнити.

Ухвалою суду від 27.11.2017 року по справі було відкрито скорочене провадження.

Відповідачем 05.12.2017 р. надані суду письмові заперечення проти позову, в яких він вважає позовні вимоги необґрунтованими і просить в їх задоволенні відмовити, посилаючись на те, що відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" № 2148-VIII від 3 жовтня 2017 року пенсії, призначені до набрання чинності цього Закону відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування № 1058-ІУ від 09.07.2003 з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. А тому, враховуючи що пенсія була вперше призначена позивачу у 2001 році, у зв'язку з переходом на пенсію відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з 17.10.2017 р. пенсія обчислена із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює дані правовідносини, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, судом встановлено, що позивачу у 2001 році було призначено пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

19.10.2017 року ОСОБА_1 відмовився від вказаної пенсії та 16.11.2017 року звернувся до Управління пенсійного фонду України у місті Хмельницькому щодо призначення пенсії за віком. На його звернення відповідачем прийнято рішення про обчислення пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому 21.11.2017 р. листом № 551/м-12 від 21.11.2017 р. повідомило позивача, що відсутні підстави для визначення коефіцієнта страхового стажу при обчислення розміру пенсії в розмірі 1.35%.

Така відмова є протиправною внаслідок наступного.

Відповідно до ст.ст. 1-1, 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів. Військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ) передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

За цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років; б) соціальні пенсії (ст. 2 Закону №1788-ХІІ).

У частині першій статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно ч.1 ст. 10 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв (ч. 1 ст. 40 Закону).

Згідно ч. 2 ст. 40 Закону, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзп );

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу)застрахованої особи.

Згідно ч. 3 ст. 45 Закону, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення ( попереднього перерахунку ) попереднього виду пенсії.

В даній статті Закону мова йде про переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсії, які передбачені ст. 9 зазначеного Закону (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), в той час як у спірних правовідносинах має місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Згідно змін, внесених абзацом двадцять восьмим підпункту 27 пункту 19 Закону України від 03.10.2017 р. N 2148-УІІІ, які застосовуються з 01.10.2017 р. п.4 -4. Прикінцевих положень передбачає, що з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Враховуючи той факт, що право на пенсію за віком у позивача виникло вперше, а тому при визначенні розміру пенсійних виплат слід застосовувати п.4 -4. Прикінцевих положень Закону України №1058-ІV, тобто із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. Із заявою про призначення пенсії позивач звернувся 16.11.2017р. Тому, пенсія за віком має бути призначена з 16.11.2017 року.

Враховуючи встановлені обставини справи та наведені положення закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають до задоволення.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З обставин адміністративної справи, встановлених судом, вбачається, що відповідачем не доведено правомірності своїх дій, відтак позовні вимоги знайшли своє підтвердження під час розгляду адміністративної справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 6-12, ст. 19, 70-72, 86, 94, 99, 159-163 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Зобовязати Управління пенсійного фонду України у місті Хмельницькому призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 16.11.2017 року відповідно до п.4-4 прикінцевих положень Закону України №1058-IV від 09.07.2003 року «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1.35 %.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Управління пенсійного фонду України у місті Хмельницькому на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640,00 гривень.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький міськрайонний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя