Справа № 404/7461/17
Суддя: Галаган О. В.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/7461/17
Номер провадження 2-а/404/760/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Галагана О.В.,

при секретарі Туровської О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 4 батальйону УНП в м. Кропивницькому ДПП ОСОБА_2, третя особа: Управління патрульної поліції у м. Кропивницькому Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вище вказаним адміністративним позовом, відповідно до якого просив:

- визнати дії поліцейського роти № 4 батальйону УНП в м. Кропивницькому ДПП ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності його за ч. 1 ст. 122 КУпАП протиправними;

- визнати незаконною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БР № 491189 від 16.11.2017 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

На обґрунтування позову зазначено, що 16.11.2017 року відповідачем відносно позивача складено постанову про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 491189, за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Позивач вину у вчиненні адміністративному правопорушення не визнає, а вказану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки при складанні постанови відповідачем не було дотримано вимоги КУпАП, розгляд справи було проведено на місці зупинки транспортного засобу і без надання тимчасового інтервалу для реалізації його прав.

Позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити посилаючись на обставини викладенні в адміністративному позові. Додатково зазначав, що перед світлофорним обєктом розташований каналізаційний люк, маючи сумний досвід, коли наїхавши на аналогічний люк він провалився в нього пошкодивши автомобіль, прийняв рішення не зупинятись на ньому, а проїхати трохи далі, відповідно незначно перетнувши стоп-лінію.

Відповідач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду 01.12.2017 року надав суду в якості доказу відео-фіксацію з місця вчинення правопорушення від 16.11.2017 року, що здійснювалась на нагрудний відео реєстратор.

Представник третьої особи, який на підставі ухвали від 23.11.2017 року залучений до розгляду у справі, проти позову заперечив, просив відмовити в його задоволенні.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.11.2017 року відповідачем по справі було складено постанову про адміністративне правопорушення серії БР № 491189, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху та накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 грн., а саме за те, що він 16.11.2017 року о 15-49 год. в м. Кропивницький на перехресті вулиць Братів Єльворті та ОСОБА_3 керуючи автомобілем під час подання світлофором забороненого сигналу , а саме червоного, водій не зупинився перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), чим порушив п.п. 8.10 ПДР України.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Підпунктом 8.10 ПДР України визначено, що у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62, якщо їх немає не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

На думку суду, відповідачем під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення та прийнятті рішення допущені порушення вимог закону.

Так, положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ст. 278 КпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол (у випадку його складання) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно із ст. 279 КпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу (ч. 1 ст. 279).

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання (ч. 2 ст. 279).

За змістом ст. 268 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право, зокрема, - знайомитися з матеріалами справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Нормами ст. 280 КпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 10.11.2015 року за № 1408/27853 затверджена Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Зазначеною Інструкцією передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КпАП України), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка (п. 9 Інструкції).

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (п. 10).

Частиною 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З оглянутої відео-фіксації, що надана відповідачем з нагрудного відео реєстратора, вбачається, що позивачем порушено ПДР України, яке йому інкримінується відповідачем. Дійсно він перетнув каналізаційний люк на наявність якого посилався, як у позові так і при наданні пояснень в судовому засіданні, відтак і стоп-лінію та зупинився.

Таким чином, суд погоджується з доводами представник третьої особи, що правопорушення, яке інкримінується позивачу дійсно мало місце. Доводи позивача, що із-за сукупності факторів в тому числі через погодні умови заїхав за стоп-лінію не береться судом до уваги, оскільки згідно п. 1.10 ПДР України, дорожні умови сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан; дорожня обстановка сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Вище наведений пункт 1.10 ПДР України позивачем при русі на транспортному засобі взято до уваги не було.

Проте, під час розгляду справи позивача відповідачем було порушено процедуру розгляду справи та у постанові не вірно відображено місце правопорушення. Так, з відеозаписів з нагрудного відео реєстратора відповідача вбачається, що позивача було зупинено об 15-50 год., далі відбулась суперечка і о 16-00 год. позивачу було продемонстровано відеозапис його правопорушення. Потім відбулась суперечка, перевірка документів. О 16-09 год. позивач після консультації в телефонному режимі повідомляє співрозмовнику, що відносно нього справа ще не розглядалась і заявив інспектору клопотання про розгляд справи відносно нього в порядку визначеному чинним законодавством, на що інспектор вказав, що справа вже розглянута, оскільки ним було продемонстровано позивачу відеозапис правопорушення. Після нової суперечки інспектор вивчив технічний паспорт позивача та о 16-15 год. на вимогу позивача зачитав його права та повідомив, що зараз він складе постанову. Потім позивач почав вимагати у працівника поліції забезпечення його захисником, на що отримав рекомендацію викликати його самому. За наслідками таких перемов позивач написав клопотання про відкладення розгляду справи та її розгляд за участі адвоката і почав вимагати відповідь на його клопотання.

Інспектор повідомив, що у клопотанні відмовлено, проте, за яких підстав не навів. Далі позивачу була надана можливість написати письмові пояснення. О 17-00 год. працівник поліції повідомив, що підвезуть папір, запис закінчується о 17-02 год. Проте, потім запис починається о 17-38 год., коли позивачу було вручено постанову.

Таким чином, самої процедури розгляду справи на відеозапису не має. Із оглянутого відео можна зробити висновок, що розгляд справи відбувся сумбурно з явними порушеннями ст. ст. 268, 278, 279, 280 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режим.

Крім того, відповідачем в оскаржуваній постанові не вірно зазначено адресу вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме подія відбулась на перехресті вул. Ковалерійська та вул. ОСОБА_3, в той час, як відповідачем зазначено, що позивач порушив ПДР України на перехресті вулиць Братів Єльворті та ОСОБА_3.

Таким чином, суд вважає, що встановлені судом обставини є свідченням того, що оскаржуване рішення відповідача не відповідає критеріям, встановленим п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, оскільки надані суду докази свідчать про те, що під час провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не виконані вимоги закону, у звязку з чим приходить до висновку, що оскаржувана постанова відповідачем прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КпАП України, що є підставою для визнання її незаконною та скасування.

За вказаного, адміністративний позов підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 251, 280, 283, 293 КУпАП, ст. 71, 72, 158, 163, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти № 4 батальйону УНП в м. Кропивницькому ДПП ОСОБА_2, третя особа: Управління патрульної поліції у м. Кропивницькому Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову по справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 491189 від 16.11.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили у порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі, протягом десяти днів з дня проголошення постанови суду, апеляційної скарги через Кіровський районний суд м. Кіровограда, з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_4