Справа № 2-а-737/11/0226
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2012-03-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-737/11/0226
Головуючий у 1-й інстанції: Береговий О.Ю.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2012 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Смілянця Е. С.

суддів: Боровицького О. А. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Тульчинському районі Вінницької на постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 11 січня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Тульчинському районі Вінницької про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Тульчинському районі Вінницької області про перерахунок пенсії.

Постановою Тульчинського районного суду Вінницької області від 11 січня 2011 року позов задоволено частково: визнано дії управління Пенсійного фонду України в Тульчинському районі Вінницької області протиправними, зобовязано управління Пенсійного фонду України в Тульчинському районі Вінницької області провести перерахунок та виплату позивачу додаткової пенсії за шкоду, заподіяно здоровю, відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі 15% від мінімальної пенсії за віком за період з 22 червня 2010 року по 11 січня 2011 року за виключенням здійснених відповідачем за цей період виплат, зобовязано управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області з 11 січня 2011 року в подальшому виплачувати позивачу щомісячне підвищення до пенсії за проживання на забрудненій території відповідно до вимог ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Не погоджуючись з постановленим рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що винесена з порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального права, прийнявши нову постанову про відмову у задоволенні позову позивачу.

Згідно зі ст.ст.183-2, 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач є потерпілим від Чорнобильської катастрофи та отримує додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначену у відповідності до статті 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до статті 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до 4 категорії призначається у розмірі 15 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Всупереч статті 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи позивачу додаткова пенсія виплачувалась частково, у фіксованому розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року та Постановою Кабінету Міністрів України № 654 від 16.07.2008 року, а не в розмірі, як того вимагає вказаний Закон.

З огляду на те, що Закон України Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи має вищу юридичну силу в порівняні з Постановою Міністрів України №530 від 28.05.2008 року та Постановою Кабінету Міністрів України №654 від 16.07.2008 року Відповідач неправомірно виплачував додаткову пенсію в меншому розмірі ніж це передбачено статтею 51 зазначеного Закону.

Своїми діями відповідач допустив звуження змісту та обсягу прав та свобод позивача, передбачених статтею 22 Конституції України, в якій зазначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Проте, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає за необхідне вказати на те, що суд першої інстанції, дійшовши обґрунтованого висновку про законність вимог позивача на перерахунок та виплату додаткової пенсії, відповідно до ст. 51 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи не правильно визначив період часу, за який порушене право позивача підлягає відновленню, задовольняючи здійснити перерахунок та виплату додаткової пенсії з 22.06.2010 року.

Висновок суду про те, що позивач дізнався про порушення своїх прав з відповіді управління Пенсійного фонду України в Тульчинському районі Вінницької області є хибним. Як вбачається з матеріалів справи, додаткову пенсію позивач отримує довгий час, однак за захистом своїх прав в передбаченому законом порядку не звертався.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 99 КАС України, право позивача на отримання додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до ст.51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи підлягає захисту за період з 23.06.2010 року, оскільки позов подано до суду 23.12.2010 року.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого Законами пенсійного віку. Таким чином, пенсія є періодичним платежем, виплата якої, за загальним правилом, не обмежена у часі. Отже, вирішуючи питання про зобовязання нарахувати та виплатити позивачу пенсії, не має підстав обмежувати відповідача за здійснення її нарахування і виплати, певним часовим проміжком.

В той же час, колегія суддів звертає увагу, що судове рішення має бути наслідком чинного правового регулювання. Воно не може обмежувати волю законодавчого органу в майбутньому змінювати правове регулювання суспільних відносин.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 201 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити постанову суду з підстав: правильне по суті вирішення справи чи питання, але з помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права; вирішення не всіх позовних вимог або питань.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької задовольнити частково.

Постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 11 січня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької про перерахунок пенсії, - змінити.

Абзац 3 та 4 резолютивної частини постанови Тульчинського районного суду Вінницької області від 11 січня 2011 року викласти в наступній редакції:

"Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Тульчинському районі Вінницької області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі 15 % від мінімальної пенсії за віком за період з 23 червня 2010 року по 23 грудня 2010 року за виключенням здійснених виплат.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Тульчинському районі Вінницької області виплачувати ОСОБА_2 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі 15 % від мінімальної пенсії за віком за період з 24 грудня 2010 року по день припинення такого права позивача.».

В іншій частині постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 11 січня 2011 року залишити без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Боровицький О. А.

ОСОБА_4