Справа № 814/1696/17
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 грудня 2017 р. Справа № 814/1696/17

м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., за участю секретаря судового засідання Кононенка Д.Ф., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод",
доОфісу великих платників податків Державної фіскальної служби,
третя особа за участю: представника позивача: Мезінов О.Г. представника відповідача: Гаргаун Я.І. представника третьої особи: Ковширін М.М.Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрмонтаженерго",
провизнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 01.08.2017р. № , від 11.08.2017р.№,
В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» звернулось до адміністративного суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень № від 01.08.17 в частині зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за квітень 2017 на 2301236 гривень, а також застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 1150618 гривень, № повністю.

Свої позовні вимоги ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» обґрунтувало тим, що мав взаємовідносини з ТОВ «Укрмонтаженерго». Зазначено товариство виконувало електромонтажні роботи на території підприємства. У позивача є повний пакет документів щодо здійснення цієї господарської операції, але відповідач заперечує реальність правовідносин позивача з підрядником за надуманими підставами. Згідно з п.п. 4.7, 5.1 договору приймання-здача робіт здійснюється шляхом підписання сторонами Акту про приймання виконаних робіт за формою КБ-2в та Довідки про вартість виконаних робіт за формою КБ-3, а їх оплата - протягом 10 календарних днів з підписання Акту за формою КБ-2в. За наслідками приймання виконаних робіт за вищевказаним договором робіт та на підставі підписаних позивачем та ТОВ «Укрмонтаженерго» актів, товариство здійснювало їх оплату, в т.ч. податок на додану вартість на користь ТОВ «Укрмонтаженерго» та відносив сплачену суму податку до податкового кредиту з цього податку. Тобто у позивача у повному обсязі наявні належним чином оформлені первинні документи, що підтверджують рух активів та рух його капіталу за наслідками здійснення господарських операцій з ТОВ «Укрмонтаженерго», що виключає їх неможливість використання у бухгалтерському та податковому обліку.

Щодо висновку відповідача про завищення суми бюджетного відшкодування на 1953556 гривень, то він є хибним, оскільки податковий орган, вважає, що до бюджетного відшкодування має бути заявлена лише сума від'ємного значення, яка сплачена в поточному податковому періоді. Разом з тим, відповідно до п.200.1 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового кредиту).

Відповідач позов не визнав. Свої заперечення обґрунтував тим, що з аналізу наданих до перевірки актів виконаних робіт за формою КБ-2В між ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» та ТОВ «Укрмонтаженерго» можливо зробити висновок, що обсяг робіт склав 12545,86 людино-годин. Згідно зі ст.50 Кодексу законів про працю в України нормальна тривалість робочого часу працівників не може перевищувати 40 годин на тиждень. За таких обставин обсяг людино-годин відповідно до актів виконаних робіт є нереальним, що вказує на фіктивність операції. До того, під час перевірки позивач надав інформацію, що працівників ТОВ «Укрмонтаженерго», яким виписувалися перепустки для проходу на територію заводу для виконання робіт. Відповідно до звітів 1-ДФ, даним особами ТОВ «Укрмонтаженерго» не виплачувалися заробітна плата. За результатами зібраної податкової інформації, у ТОВ «Укрмонтаженерго» відсутні основні засоби, майно, складські приміщення, транспортні засоби, матеріальні ресурси, наймані працівники для здійснення діяльності в частині надання послуг з електромонтажних робіт.

При проведенні перевірки встановлено порушення пп.200.4 п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України. ТОВ «МГЗ» було заявлено до відшкодування суми, розраховані згідно п.200.1 ст.200 ПК України, по включених до складу податкового кредиту квітня 2017 року податкових накладних без сплати постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України на суму 1953556 гривень Дані таких податкових накладних відображено в додатку 2.1, 2.2 до акта перевірки від 19.07.17. Згідно даних додатків зазначені податкові накладні хоча і включені до складу податкового кредиту та до розрахунку бюджетного відшкодування за квітень 2017, однак за даними підприємства сплата по зазначеним накладним відбулась у березні 2017 року, що є неможливим з урахуванням норм Податкового кодексу України, а тому не можуть бути враховані в бюджетному відшкодуванні за квітень 2017 року.

Третя особа - ТОВ «Укрмонтаженерго» пояснила, що дійсно виконували електромонтажні роботи на замовлення ТОВ «МГЗ» у лютому 2017 року. Роботи виконувалися як власними силами, так і за допомогою субпідрядника ТОВ «Буд-Інженерія». За підсумками робіт позивач розрахувався з ТОВ «Укрмонтаженерго» у повному обсязі, первинні документи за цим договором були оформлені належним чином. Щодо працівників, які фактично виконували роботи на території заводу, то відсутність їх у звітах 1ДФ може пояснюватися тим, що ці особи були залучені на підставі цивільно-правових угод, і відомості про виплачені їм доходи будуть відображені у звіти по кінцю 2017 року. Щодо завищення обсягу людино-годин, то це є умовною величиною для визначення у спеціалізованому програмному забезпеченні.

Дослідив матеріали справи, вислухав представників сторін, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» зареєстровано в якості юридичної особи 16.09.04. Основним видом діяльності ТОВ «МГЗ» є виробництво глинозему (оксиду алюмінію), який в свою чергу є основним вихідним матеріалом для виробництва алюмінію.

13.02.17 ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» уклав договір підряду №НГЗ-Д-17-054 з ТОВ «Укрмонтаженерго».

Згідно з умовами договору ТОВ «МГЗ» доручає, а ТОВ «Укрмонтаженерго» зобов'язується виконати електромонтажні роботи об'єкту 215 «Вилуговування. Агітаційне вилуговування в рамках реалізації проекту «Збільшення потужностей межі вилуговування до 1,7 млн.тон на рік» за адресою: Миколаївська область, Вітовський район, село Галицинове, вулиця Набережна, 64, ТОВ «Миколаївський глиноземний завод».

За результатами роботи за цим договором були сторонами були складені Акти виконаних робіт КБ-3, податкові накладні та розрахункові документи.

За результатами зазначеної господарської операції ТОВ «МГЗ» було віднесено 395213,12 гривень за березень 2017 року, 347679,60 гривень на податковий кредит за квітень 2017 року та 1367,80 гривень за травень 2017 року.

Зазначені суми сплаченого на користь ТОВ «Укрмонтаженерго» податкового кредиту на загальну суму 744260,52 гривень ТОВ «МГЗ» відобразив у податкових деклараціях з ПДВ за квітень та травень 2017 року до бюджетного відшкодування.

В червні-липні 2017 року Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби проведено документальну позапланову перевірку та камеральну податкові перевірки, результати яких оформлені Актами №2221/28-10-41-09/33133 від 19.07.17 та №2348/28-10-41-09/33133003 від 20.07.17.

Під час перевірок податківці дійшли висновку, що ТОВ «МГЗ» не має право на податковий кредит та бюджетне відшкодування за рахунок ТОВ «Укрмонтаженерго» оскільки, на їх думку, між сторонами у цьому випадку не відбувалося реальної господарської операції. Такий висновок, податківці зробили на підставі того, що у ТОВ «Укрмонтаженерго» відповідно до податкової звітності працює всього 1-2 людина. Особам, яким протягом лютого-травня 2017 року виписувались тимчасові перепустки від імені ТОВ «Укрмонтаженерго» для проходу на території ТОВ «МГЗ», відповідно до звітів 1-ДФ дохід не виплачувався. Крім того, само товариство «Укрмонтаженерго» в цей період саме замовляло електромонтажні роботи у ТОВ Буд-Інженерія», в якому ці особи також не працюють відповідно до звітів 1-ДФ. Крім того, кількість осіб на яких оформлювалися тимчасові перепустки від імені ТОВ «Укрмонтаженерго» та з урахуванням норм робочого часу визначеного Кодексом законів про працю України не може скласти 125454,86 людино-годин за такий період часу за які були складені акти виконаних робіт.

Крім того, у Розрахунку суми бюджетного відшкодування за квітень 2017 року, ТОВ «МГЗ» зазначило суми від'ємного значення 90474592 гривень, фактично сплачено у попередніх та звітних (податкових) періодах постачальникам 84323268 гривень, сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню 84323268 гривень.

Під час перевірки, податківці не погодилися з включенням до складу суми, що підлягає бюджетному відшкодування 1953556 гривень, сплачених ТОВ «МГЗ» у березні 2017 року, але стосовно яких податкові накладні були виписані у квітні 2017 року: №366 від 28.04.17, №369 від 28.04.17, №370 від 28.04.17, №368 від 28.04.17, №372 від 28.04.17, №289 від 12.04.17, №290 від 12.04.17, №317 від 25.04.17, №311 від 26.04.17, №309 від 26.04.17, №310 від 25.04.17, №318 від 25.04.17, №331 від 25.04.17, №330 від 27.04.17, №327 від 25.04.17, №324 від 25.04.17, №325 від 25.04.17, №321 від 25.04.17, №337 від 27.04.17, №349 від 26.04.17, №340 від 28.04.17, №334 від 28.04.17, №339 від 28.04.17.

01.08.17 уповноваженою особою Офісу платників податків Державної фіскальної служби прийнято податкове повідомлення-рішення № про зменшення ТОВ «МГЗ» суми завищення бюджетного відшкодування на суму 2352047 гривень та штрафу 1150618 гривень.

11.08.17 уповноваженою особою Офісу платників податків Державної фіскальної служби прийнято податкове повідомлення-рішення № про зменшення ТОВ «МГЗ» суми завищення бюджетного відшкодування на суму 396580 гривень та штрафу 198290,46 гривень.

Відповідно ст.185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є господарська операція з постачання товарів, постачання послуг, ввезення товарів (послуг) на митну територію України, вивезення товарів (послуг) у митному режимі експорту.

Відповідно до ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Таким чином, відповідно до Кодексу у підприємства є право на включення до податкового кредиту сплачених сум іншому платнику податку за умови проведення реальної господарської операції та наявності первинних документів, які підтверджують її проведення.

Досліджуючи реальність та товарність цих договорів, відповідно до роз'яснення Вищого адміністративного суду України викладеного у листі № 742/11/13-11 від 02.06.11 суд вважає, що саме за цими господарськими операціям будь-яких не будь інших документів, ніж ті які були надані позивачем (договори, товарні накладні, податкові накладні, платіжні доручення, Актів приймання робіт), бути не може.

У будь-якому випадку, відповідно до вимог ч.1 ст.71 КАС України обов'язок доказування обставин безтоварності та не реальності господарських договорів покладено на податковий орган, а не на платника податків. Це не позивач повинен доводити реальність господарської операції, а відповідач повинен довести її нереальність.

На думку суду, відповідачем таких доказів щодо правовідносин ТОВ «МГЗ» з ТОВ «Укрмонтаженерго» не надано, а висновки, зроблені в Акті перевірки є бездоказовими.

ТОВ «Укрмонтаженерго» станом на лютий-травень 2017 роки було зареєстровано в якості платника податку на додану вартість, мало індивідуальний податковий номер, податкові накладні зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Більш того, ТОВ «Укрмонтаженерго» має ліцензію Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 18.04.16 на здійснення господарської діяльності з будівництва об'єктів IV і V категорії складності та дозвіл Головного управління Держпраці у Київській області на виконання робіт підвищеної безпеки.

Тобто, ТОВ «Укрмонтаженерго» мав необхідний обсяг цивільної та податкової правоздатності, оскільки перебував на обліку у органах податкової служби та був зареєстрований як платник податку на додану вартість, отримав ліцензії та дозволи контролюючих державних органів. У такому разі Державна фіскальна служба та її органи не мають права заперечувати можливість формування податкового кредиту за рахунок цього підприємства, без достатніх для цього підстав.

В судовому засіданні представник ТОВ «Укрмонтаженерго» підтвердив, що його підприємство протягом лютого-травня 2017 виконувало будівельні роботи на території ТОВ «МГЗ». Щодо тієї обставини, що працівники, на яких виписувалися тимчасові перепустки відсутні у звітах 1-ДФ, то це пояснюється тим, що вони були залучені до виконання робіт за цивільно-правовими договорами, а тому у цьому звіті вони будуть лише після виплати ним винагороди за результатами року.

Суд, вважає, що за рахунок яких саме трудових ресурсів (власних, залучених за цивільно-правовими договорами чи неоформленими працівниками), ТОВ «Укрмонтаженерго» виконували свої зобов'язання перед ТОВ «МГЗ» не може впливати на можливість врахування позивачем цих коштів у власному податковому кредиті.

Навіть якщо припустити, що підрядник порушував податкове законодавство щодо своїх найманих працівників, допускав їх до роботи без укладання трудового договору та сплати податків, зазначена обставина, є виключно питанням відповідальності підрядника-контрагента позивача, та жодним чином не впливає на право позивача на податковий кредит та бюджетне відшкодування сплачених коштів за господарською операцією з таким підрядником.

Ті обставини, що у постачальників позивача недостатньо власних трудових чи матеріальних ресурсів, або в ланцюгах постачальників є сумнівні підприємства чи навіть підприємства, які визнанні фіктивними, є лише приводом (сигналом) для більш ретельної перевірки (дослідження) їх діяльності. Самі по собі ці обставини не можуть бути підставами для позбавлення покупців цих підприємств права на віднесення сплачених на їх користь коштів до податкового кредиту та валових витрат.

Відповідач невиправдано спрощує процес доведення факту відсутності реальних господарських операцій.

З приводу великою кількості людино-годин, у акти виконаних робіт, то суд вважає, що це лише умовна розрахункова величина, за допомогою якою сторони визначають ціну договору. Посилання у цьому випадку з боку відповідача на Кодекс законів про працю взагалі недоречне. Предметом договору підряду між ТОВ «МГЗ» та ТОВ «Укрмонтаженерго» є виконання складних будівельних робіт, у тому числі, за допомогою спеціальної техніки. Підрядник саме у такому розмірі оцінив результати виконаних ним робіт, а замовник на ціну погодився. У податкового органу не має повноваження заперечувати договірну ціну між сторонами.

За наявності всіх необхідних відповідно до Податкового кодексу України первинних документів (договори, акти приймання, товарні та податкові накладні, платіжні документи), що підтверджують право на податковий кредит, витрати і за відсутності доказів, які заперечують реальність господарських операцій, платник податків не може бути позбавлений права на цей податковий кредит та бюджетне відшкодування.

Щодо суми 1953556 гривень, то відповідно ст.200.1. Податкого кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.200.4. ПК України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди.

Тобто, законодавство допускає, що бюджетному відшкодуванню підлягають не лише кошти сплачені у періоди, в якому заявлено бюджетне відшкодування, а й можливо заявляти про бюджетне відшкодування стосовно коштів сплачених у минули періоди.

У цьому випадку, у самому Акті перевірки у додатку 2.2 перелічені всі податкові накладні на суму 1953556 гривень за квітень 2017 та платіжні доручення про перерахування податку на додану вартість на зазначену суму в період з 21 по 30 березня 2017 на користь ТОВ «СЦ «Металург». Тобто, факти сплати коштів на цю суму навіть податковим органом не ставиться під сумнів.

А те, що таке сплата була не у звітному періоді (квітні), а у попередньому (березні), то це не може бути перешкодою у бюджетному відшкодуванні.

Позов задовольнити у повному обсязі.

Сплачений позивачем судовий збір у відповідності зі ст. 94 КАС України підлягає присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби № від 01.08.2017 р. в частині зменшення суми бюджетного відшкодування ПДВ за квітень 2017 на 2301236 грн., а також застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 1150618,00 грн., та № від 11.08.2017 р.

3. Присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод" () за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби судовий збір в сумі 60700,90 гривень (шістдесят тисяч сімсот грн. дев'яносто коп.).

4. Апеляційна скарга на цю постанову може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання у повному обсязі.

Суддя В. В. Біоносенко

Відповідно до ч.3 ст.160 КАС України постанова складена у повному обсязі 11.12.17

Суддя В.В. Біоносенко