Справа № 569/8157/17
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2017-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Ковальова І.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"20" грудня 2017 р. Справа № 569/8157/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Іваненко Т.В.

ОСОБА_2,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "28" липня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії , -

ВСТАНОВИВ:

До Рівненського міського суду з позовом до Рівненського об'єднаного управління пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії звернулась ОСОБА_3

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 28 липня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_3 до Рівненського об'єднаного управління пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправними дії Рівненського об'єднаного управління пенсійного фонду України Рівненської області які полягають у відмові ОСОБА_3 зарахувати до пільгового стажу за списком №2 період роботи із 19 липня 1984 року по 04 жовтня 1999 року та призначити пенсію за віком починаючи з 23 березня 2017 року.

Зобов'язано Рівненське об'єднане управління пенсійного фонду України Рівненської області здійснити призначення та виплату пенсії ОСОБА_3 починаючи із 23 березня 2017 року, зарахувавши до пільгового стажу за Списком №2 період роботи з 19 липня 1984 року по 04 жовтня 1999 року.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити ОСОБА_3 в задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що позивач 05.04.2017 року звернулась до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області із заявою про призначення пільгової пенсії за віком за Списком №2 та надала усі необхідні документ, що підтверджують роботу в шкідливих умовах праці.

Листом відповідача від 04 травня 2017 року №378/10, а без ухвалення рішення з цього питання позивачу було відмовлено в зарахуванні пільгового стажу за період роботи на ПАТ «Азот» із 19 липня 1984 року по 04 жовтня 1999 року, а як наслідок відмовлено у призначенні пенсії за віком, на думку Рівненського об'єднаного управління пенсійного фонду України Рівненської області через відсутність 10 річного пільгового стажу.

Свою позицію відповідач аргументував тим, що посада позивача в період з 19 липня 1984 року по 04 жовтня 1999 року не передбачена списками №2, що був чинним в цей період.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідності до п.21 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і особливо важкими умовами праві за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого законом України «Про пенсійне забезпечення».

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до положень п. «б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочих день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України і за результатами атестації робочих місць після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними такого віку: 51 рік з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року.

Згідно з вимогами ч.4 ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (який набрав чинності з 01 січня 2004 року) періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до п.1 Порядку застосування списків №1 та №2 виробництв, робіт і професій, посад та показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 та зареєстрованого Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за №1451/11731. Цей порядок регулює застосування списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів «а» і «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до п.3 Порядку застосування списків №1 і №2 виробництв, робіт професій і посад показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за №1451/11731 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи, а саме: список виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджений постановою ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, що діє в період до 01 січня 1992 року; список виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10Ю що діє в період з 01 січня 1992 року по 10 березня 1994 року; список виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162, що діє в період з 11 березня 1994 року по 31 січня 2003 року; список виробництві, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36, що діє в період з 01 лютого 2003 року по даний час.

Згідно з пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до п.1 Порядку застосування списків №1 та №2 виробництв, робіт і професій, посад та показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 та зареєстрованого Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за №1451/11731, цей порядок регулює застосування списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів «а» і «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до п.3 Порядку при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи, а саме: список виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджений постановою ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, що діє в період до 01 січня 1992 року; список виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10Ю що діє в період з 01 січня 1992 року по 10 березня 1994 року; список виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162, що діє в період з 11 березня 109094 року по 31 січня 2003 року; список виробництві, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36, що діє в період з 01 лютого 2003 року по даний час.

Згідно з копією уточнюючої довідки від 17 березня 2017 року №39, виданої ПАТ «Рівнеазот» позивач з 19 липня 1984 року по 04 жовтня 1999 року (період підтверджений результатами атестації робочого місця) працювала на посаді лаборанта хімічного аналізу лабораторії цехів.

Колегія суддів вважає, що посилання відповідача на ті обставини, що в період роботи позивача з 19 липня 1984 року по 04 жовтня 1999 року посада позивача лаборанта хімічного аналізу лабораторії цехів не була передбачена списком №2, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, оскільки цехи в яких працювала позивач не визначені списком №1 є безпідставним, оскільки починаючи з 19 липня 1984 року по даний час позивач працює на одній і тій же самій професії, яка пов'язана з контактом шкідливих речовин, які мають негативний вплив на здоров'я людини, що підтверджено підприємством.

В період роботи позивача, що вказувався вище був чинний список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, посада позивача була передбачена розділом Х п.3, позиція 2110А030-1754б, список затверджений постановою КМУ від 11 березня 1994 року №162.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Відповідно до п.2.3. Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена спільним наказом Міністерства соціального захисту населення, Міністерства юстиції України та Міністерства праці України від 29 липня 1993 року №58 (із змінами і доповненнями в редакції на момент роботи позивача на пільгових посадах) передбачалося, що «Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що записи в трудовій книжці про прийом та звільнення з роботи мали би чітко відповідати тексту наказів, виданих керівником підприємства, оскільки відповідальність за внесення неточних відомостей у первинні документи покладається на конкретних посадових осіб, а не на працівників у яких відсутні компетентні знання та можливості контролювати роботу працівників відділу кадрів. Оскільки уточнююча довідка видавалась на підставі книг наказів про прийняття та звільнення з роботи, особових рахунків по заробітній платі, де відображається підвищений розмір зарплати, який виплачувався за роботи в шкідливих умовах праці та додаткова відпустка за таку роботу, відтак, враховуючи, що вона не оскаржена та не визнана недійсною, відомості які викладені в зазначеній довідці несуть цілком обґрунтований та достовірний характер.

Підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є: наявність професії та виробництві в списках №1 та №2 та підтвердження шкідливих умов праці працівника безпосередньо на робочому місці результатами атестації робочих місць, проведення якої передбачено Порядок, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442.

Частина 1 статті 75 КЗпП (в редакції, що була чинна на період роботи позивача) передбачала, що щорічна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 15 робочих днів, з поступовим переходом до надання відпустки більшої тривалості. Порядок обчислення тривалості щорічної відпустки визначається законодавством.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.76 КЗпП (в редакції що була чинна на період роботи позивача з 1984 року по 1999 рік), передбачалось, що щорічні додаткові відпустки надаються працівникам, зайнятим на роботах з шкідливими умовами праці. Таким чином, за роботу в шкідливих умовах праці в період 1984-1999 років позивачу мала би надаватись відпустка в сумі основна і додаткова більше15 днів на рік.

Наведеним приписам ч.1 ст.76 КЗпП кореспондують положення постанови КМУ від 17 листопада 1997 року №1290 «Про затвердження списків виробництв, робіт, цехів, професій і посад, зайнятість працівників в яких дає право на щорічні додаткові відпустки за роботу із шкідливими і важкими умовами праці та за особливий характер праці». У розділі ХІ ЛАБОРАТОРІЇ передбачена професія лаборанта хімічного аналізу, за якою надавалась додаткова відпустка за роботу в шкідливих умовах праці тривалістю 7 календарних днів.

Згідно картки Форми Т-2 що ведеться на позивача, протягом роботи на підприємстві із 1984 року по даний час вбачається, що остання у спірний період 1984 1999 років як і надалі до сьогодні отримувала та отримує щорічну основну та додаткову відпустку тривалістю понад 20 календарних днів, що саме по собі свідчить про виконання нею робото шкідливих або ж важких умов праці, а як наслідок можливість зарахування даного періоду до пільгового стажу за списком №2 та призначення пенсії по досягненню нею визначеного віку.

Отже, суд першої інстанції вірно зазначив, що починаючи з 19 липня 1984 року по 04 жовтня 1999 року позивач працювала за однією і тією ж самою професією, виконувала одну і ту ж саму роботу, що мала місце зі шкідливими та важкими умовами праці.

Згідно із нормами Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена спільним наказом Міністерства соціального захисту населення, Міністерства юстиції України ат міністерства праці України від 29 липня 1993 року №58 робота за сумісництвом, яка оформлена в установленому порядку, в трудовій книжці зазначається окремим порядком. Запис відомостей про роботу за сумісництвом проводиться за бажанням працівника власником або уповноваженим ним органом.

В період роботи позивача на посаді лаборанта хімічного аналізу починаючи з 19 липня 1984 року по 04 жовтня 1999 року позивач не займалась будь-якими роботами за сумісництвом окрім як її та не надавала згоди на ймовірний запис такої роботи в її трудовій книжці. Жодних доказів цього відповідачем не надано, та не обґрунтовано зарахування стажу роботи в шкідливих умовах праці у не повному обсязі за відпрацьований рік.

Частина 1 статті 84 КЗпП передбачає, що у випадках, передбачених статтею 25 закону України «Про відпустки», працівнику за його бажанням надається в особливому порядку відпустка без збереження заробітної плати. У порядку, визначеному колективним договором власник або уповноважений ним орган у разі простою підприємства, установи, організації з незалежних від працівників причин може надавати відпустку без збереження заробітної плати або з частковим її збереженням.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що заробітна плата виплачувалась позивачу в повному обсязі, а відтак у відповідача наявні всі підстави для зарахування календарного періоду роботи на ПАТ «Рівнеазот» до пільгового стажу за списком №2.

Отже, згідно поданих документів, позивач має пільговий стаж роботи за списком №2 виходячи із проведеної підприємством атестації 15 років, що дає право на призначення пенсії, відповідно до п. «б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» по досягненню 51 року.

Відповідно до Порядку застосування списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні сажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до списків.

Відповідно до п.4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на п'ять років. Зазначена постанова набула чинності з 21 серпня 1992 року. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

У відповідності до п.4.2. наказу Мінпраці та Мінсоцполітики від 18 листопада 2005 року №383 «Про затвердження Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» відповідно до результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на підлогових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Пунктом 4.3. передбачено, що у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві, у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2. цього Порядку.

Пункт 4.4. визначає, що якщо атестація була вперше проведена після 21 серпня 1997 року, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21 серпня 1992 року, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2. цього Порядку.

Відповідно до положень пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» від 01 серпня 1992 року №442 проведення атестації робочих місць доручено керівникам підприємств та організацій незалежно від форм власності й господарювання.

З уточнюючої довідки вбачається, що від 17 березня 2017 року №39, підтверджене право на пільгову пенсію у відповідності до наказу про атестацію №140 від 04 жовтня 1994 року. Тобто саме підприємство визнало, що позивач працювала в шкідливих умовах праці та має право на призначення пільгової пенсії за віком.

Крім того, переліком робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад, працівникам, яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №2 передбачено посаду лаборанта хімічного аналізу, передбаченого позицією 2110А030-1754б, п.3 Розділу Х Списку №2.

Відповідно до п.6.1. інструкції про порядок обчислення сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління ПФУ від 19 грудня 2003 року за №21-1 відшкодуванню підлягають витрати на доставку і виплату пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах: для платників, зазначених у пп.2.1.1. пункту 2.1. цієї інструкції також 100 % фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №1, №2 на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком.

З аналізу вказаних норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та інструкції про порядок обчислення сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління ПФУ від 19 грудня 2003 року за №21-1, а саме ПАТ «Рівнеазот» до досягнення позивачем пенсійного віку за загальними правилами 60 років, з моменту призначення пільгової пенсії зобов'язане буде сплачувати відповідачу 100% її пенсійної виплати, що саме визнало, оскільки пільговий стаж по справі позивач набула саме протягом роботи на вказаному підприємстві.

Вказаний факт відповідачем не взято до уваги.

Таким чином, враховуючи проведення атестації 04 жовтня 1994 року, пункт 4.3. наказу Мінпраці та соцполітики від 18 листопада 2005 року №383 «Про затвердження порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», період пільгової роботи позивача із 19 липня 1984 року по 04 жовтня 1999 року підлягає до зарахування за Списком №2 , а як наслідок, призначенню пенсії з моменту звернення.

Крім того, станом на час подання позивачем адміністративного позову, всі документи, що видавались ПАТ «Рівнеазот» щодо підтвердження її пільгового стажу для призначення пенсії відповідає вимогам, які встановлені щодо видачі таких довідок не скасована, не визнана недійсною, підтверджена підписами відповідних посадових осіб, дії яких не оскаржувались, а відтак відповідальність за достовірність викладених у такій довідці даних несе підприємство та посадові особи, які видали означену довідку.

Враховуючи ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та наявне звернення до відповідача з такою заявою 05 квітня 2017 року (в 3-х місячний строк з моменту набуття права на призначення пенсії), суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що пільгова пенсія позивача повинна бути призначена з урахуванням стажу пільгової роботи за списком №2 починаючи з 23 березня 2017 року.

Відмова у призначенні пенсії позивачу є незаконною та порушує конституційне право на соціальний захист, гарантоване ст.46 Конституції України.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення.

Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області залишити без задоволення, постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "28" липня 2017 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Т.В. Іваненко

ОСОБА_2

Повний текст постанови складено "20" грудня 2017 р.