Справа № 414/2346/17
Суддя: Акулов Є. М.
Дата ухвалення: 2017-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017 року Справа № 414/2346/17

Провадження № 2-а/414/62/2017

Кремінський районний суд Луганської області у складі

головуючого судді Акулова Є.М.,

за участі секретаря Дегтяренко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кремінна адміністративний позов ОСОБА_1 Мікаїла Іскєндера огли до Рубіжанського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання рішення субєкта владних повноважень незаконним, скасування цього рішення та зобовязання відповідача субєкта владних повноважень вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кремінського районного суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання рішення субєкта владних повноважень незаконним, скасування цього рішення та зобовязання відповідача-субєкта владних повноважень вчинити певні дії, в обґрунтування якого вказав, що 05 липня 2017 року Рубіжанське обєднане управління Пенсійного фонду України прийняло рішення № 5, яким відмовлено в призначенні пенсії. Свою відмову відповідач обґрунтовує тим, що пільговий стаж роботи з 15.08.1984 року по 30.05.1997 року на ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» не може бути врахований, так як відповідно до Листа ГУ ПФУ в Луганській області від 28.03.2017 року № 3226/02-02/1 будь-які документи для призначення пенсії, видані підприємствами, розташованими на непідконтрольній українській владі території, які перереєстровані на контрольованій території, до роботи не застосовуються. Також в обґрунтування своєї відмови відповідач зазначає, що не може бути врахований пільговий стаж роботи на ЗАТ Золотодобувна компанія «Полюс» з 01.01.2004 року по 08.06.2009 року, так як у довідках, виданих підприємством, прізвище, імя, по батькові вказано як ОСОБА_1 Іскандер огли замість ОСОБА_1 Мікаїл Іскєндер огли.

Позивач стверджує, що ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» перереєстрований на територію, підконтрольну українській владі, здійснює свою діяльність в межах, на підставі та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України, сплачує податки до бюджету та внески до цільових фондів. Тому вважає посилання відповідача в Рішенні на ОСОБА_2 управління ПФУ в Луганській області, в якому вказано, що до роботи не приймаються документи навіть тих підприємств, що перереєстровані на підконтрольну територію, є також незаконним. На думку позивача, неврахування відповідачем до пільгового стажу роботи на ЗАТ Золотодобувна компанія «Полюс» період з 01.01.2004 року по 08.06.2009 року (звязку з розбіжностями у прізвищі, імї та по батькові у довідках підприємства) є незаконним з огляду та на рішення Кремінського районного суду Луганської області від 15.09.2017 року № 414/1678/17, яким встановлено факт належності ОСОБА_1 Макаїлу Іскєндер огли довідок № 988 від 07 квітня 2015 року, № 989 від 07 квітня 2015 року, б/н від 07 квітня 2015 року, виданих ЗАТ «Золотодобувна компанія «Полюс» с.м.т. Північно-Єнісейський Російської Федерації на імя /російською мовою/ ОСОБА_1. Отже, пільговий період роботи на ЗАТ «Золотодобувна компанія «Полюс» з 01.01.2004 року по 08.06.2009 року повинен враховуватись.

Позивач зазначає, що відмова відповідача ґрунтується на ОСОБА_2 головного управління ПФУ в Луганській області. Але у довідці ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» від 09.03.2017 року № 07/097-1538 юридична адреса підприємства - м. Сєвєродонецьк, вул. Вілєсова, 20А, тобто територія підконтрольна українській владі. Також і у Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 29.09.2017 року місцезнаходження юридичної особи - ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» вказане за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Вілєсова, 20А.

З огляду на зазначене позивач просить визнати незаконним Рішення Рубіжанського обєднаного управління Пенсійного фонду України від 05.07.2017 року № 5 про відмову в призначенні йому пенсії та скасувати його; зобовязати Рубіжанське обєднане управління Пенсійного фонду України призначити йому пенсію на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з часу звернення - з 01.03.2017 року.

В підготовчому судовому засіданні представник позивача позов підтримала, в подальшому надала заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач підготовчому судовому засіданні позов визнав частково. Підтвердив, що УПФУ не враховано чинне рішення суду від 15.09.2017 року № 414/1678/17 щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В подальшому надав письмові заперечення та заяву про розгляд справи за відсутності представника.

В письмових запереченнях на позов вказав, що до пільгового стажу роботи не зараховано період роботи позивача у ПАТ «Алчевський металургійний комбінат», а саме: з 15.08.1984 року по 30.05.1997 року оскільки підприємство знаходиться на території, тимчасово непідконтрольній українській владі. Прои зарахування періоду роботи на ЗАТ Золотобудівна компанія «Плюс» з 01.01.2004 року по 08.06.2009 року не заперечує.

Суд приймає часткове визнання позову відповідачем, в цій частині позов підлягає задоволенню.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі «Ковач проти України» від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

В рішенні Європейського суду з прав людини «Пічкур проти України» зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів».

Посилання відповідача на застосування ним Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого Постановою правління ПФУ не є обгрунтованим, оскільки трудова книжка позивача (а.с. 20-26) містить всі необхідні відомості для призначення пенсії, додатково позивачем були надані відповідачу рішення про встановлення факту належності правовстановлюючих документів (а.с. 15,16), довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії (а.с. 10), Витяг з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 11-14), згідно якого ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» зареєстрований на підконтрольній Україні території; довідки про заробіток на ЗАТ «Золотодобувна компанія «Полюс» (а.с. 17-19).

Отже жодних підстав, що передбачені Законом, для відмови у признаенні пенсії позивчу у відповідача не було , що свідчить про протиправність дій останнього.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми закону, якими регулюються спірні відносини, з метою повного відновлення порушеного права позивача, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, ст. ст. 13, 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» та керуючись ст. 2,3,6,7, 72-78, 241-246, 250, 293-295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 Мікаїла Іскєндера огли до Рубіжанського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання рішення субєкта владних повноважень незаконним, скасування цього рішення та зобовязання відповідача субєкта владних повноважень вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати незаконним Рішення Рубіжанського обєднаного управління Пенсійного фонду України від 05.07.2017 року № 5 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 Мікаїлу Іскєндеру огли та скасувати його.

Зобовязати Рубіжанське обєднане управління Пенсійного фонду України призначити пенсію ОСОБА_1 Мікаїлу Іскєндеру огли на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з моменту звернення - з 01.03.2017 року, зарахувавши до пільгового стажу пільговий стаж його роботи з 15.08.1984 року по 30.05.1997 року на ПАТ «Алчевський металургійний комбінат».

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Є.М Акулов