Справа № 826/16707/17
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2017-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

21 грудня 2017 року м. Київ № 826/16707/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Аверкова В.В., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

ОСОБА_1
до Київського квартирно-експлуатаційного управління
про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Київського квартирно-експлуатаційного управління, в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не підготовки і не направлення документів та матеріалів на розгляд Комісії з контролю за розподілом житла у гарнізонах Збройних Сил України згідно заяви позивача від 28 серпня 2017 року та зобов'язати відповідача підготувати та надіслати на розгляд Комісії з контролю за розподілом житла у гарнізонах Збройних Сил України матеріали для вирішення питання про виключення з числа службових квартир №111, що розташована за адресою: м. Дніпро, пр. Миру, буд. №19 та надання її для постійного проживання позивачу.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява подана позивачем до відділення Укрпошти 12 грудня 2017 року та зареєстрована в Окружному адміністративному суді міста Києва 15 грудня 2017 року.

Відповідно до пунктів 10, 12 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (пункт 4 части першої статті 107 КАСУ у редакції чинній на момент подання позовної заяви), суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (пункт 1 частини 1 статті 15 ЦПК України чинної редакції на момент подання позовної заяви до суду), суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у даній справі звернувся до суду з позовом з метою захисту своїх житлових прав, тобто з позовом, який повинен розглядатись в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Так, приписи пункту 1 частини першої статті 15 Цивільно процесуального кодексу України (пункту 1 частини першої статті 19 ЦПК України чинної редакції на момент розгляду матеріалів даної позовної заяви) прямо встановлюють правило про захист прав, зокрема, що виникають із житлових відносин, у порядку цивільного судочинства, оскільки у такому випадку особа звертається до суду за захистом порушеного цивільного, а не особистого немайнового права, отже, цей спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, а пов'язаний з вирішенням питання щодо права на житло.

Аналіз вищезазначених правових норм дає підстави суду для висновку, що даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 04 червня 2014 року (справа № 6-50цс14).

Також, така правова позиція узгоджується з висновком колегії суддів Судової палати в адміністративних справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, висловленим у постанові цього суду від 02 грудня 2014 року (справа № 21-530а14), а також з висновком колегії суддів Київського апеляційного адміністративного суду викладеним в ухвалі від 16 червня 2015 року (справа № 699/1029/13-а).

Отже, вирішення спірних правовідносин, що виникли між позивачем та відповідачем у даній справі, не належить до компетенції адміністративного суду.

Відповідно до частини 2 та 6 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, про відмову у відкритті провадження у справі суддя постановляє ухвалу не пізніше п'яти днів з дня надходження позовної заяви. У разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Враховуючи викладене, Окружний адміністративний суд міста Києва роз'яснює позивачу, що даний спір належить до розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись пунктом 4 частини 1 статті 170, статтями 241-243, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

2. Роз'яснити, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається

3. Ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Аверкова