Справа № 295/13957/17
Суддя: Чішман Л. М.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2017 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Чішман Л.М., розглянувши в порядку скороченого провадження одноособово справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо неврахування до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, періоду роботи з 01.08.1978 року по 02.01.1991 рік на посаді медсестри терапевтичного відділення Житомирського обласного лікувально-санаторного управління та відмови у виплаті грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій; зобов"язати відповідача врахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років періоду роботи з 01.08.1978 року по 02.01.1991 рік на посаді медсестри терапевтичного відділення Житомирського обласного лікувально-санаторного управління та нарахувати і виплатити грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсій. В обгрунтування вимог позивача вказала, що на день виповнення пенсійного віку вона має 38 років 10 місяців стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років, на будь-який інший вид пенсії позивач не була оформлена. З висновком відповідача про відмову у виплаті грошової допомоги не погоджується, зазначила, що такі дії відповідача не ґрунтуються на чинному законодавстві.

Розгляд справи проведено у порядку скороченого провадження відповідно до ст. 183-2 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Від відповідача надійшли заперечення на адміністративний позов, в яких просить відмовити в задоволенні вимог

За результатами розгляду справи в порядку скороченого провадження, оцінивши обставини справи, суд вважає їх достатніми для прийняття рішення.

Встановлено, згідно копії трудової книжки серії БТ-І №0975084, що ОСОБА_1 починаючи з 01.08.1978 року працювала на посаді медсестри Житомирського обласного лікувально-санаторного управління.

02.01.1991 року, у звязку з реорганізацією Житомирського обласного лікувально-санаторного управління, ОСОБА_1 переведена на посаду медсестри Житомирського обласного медичного діагностичного центру. На вказаній посаді позивач працює на даний час.

З матеріалів справи вбачається, що у жовтні 2017 року позивач звернулась до Житомирського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зі зверненням про призначення грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій.

27.10.2017 року, у листі за №М-488, Житомирське обєднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило позивача про відсутність підстав для виплати грошової допомоги, посилаючись на те, що страховий стаж, що визначає право на виплату грошової допомоги складає 26 років 6 місяців, тоді як необхідно 30 років.

Стаття 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення визначає, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у звязку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до першого абзацу п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Згідно абзацу 2 ч. 16 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Згідно пункту «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоровя та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Обчислення стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1191 від 23.11.2011 року.

Відповідно до п. 2 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені: переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. № 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".

Згідно розділу другого Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, це посади лікарів та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад) у лікарняних закладах, лікувально-профілактичних закладах особливого типу, лікувально-трудових профілакторіях, амбулаторно-поліклінічних закладах, закладах швидкої та невідкладної медичної допомоги, закладах переливання крові, закладах охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладах, установах з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби та територіальних органах Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), санітарно-епідеміологічних закладах, діагностичних центрах.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» заклад охорони здоров'я це юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, що забезпечує медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників.

Стаття 3 вказаного Закону також визначає поняття медичної допомоги - діяльність професійно підготовлених медичних працівників, спрямована на профілактику, діагностику, лікування та реабілітацію у зв'язку з хворобами, травмами, отруєннями і патологічними станами, а також у зв'язку з вагітністю та пологами та медичного обслуговування - діяльність закладів охорони здоровя та фізичних осіб - підприємців, які зареєстровані та одержали відповідну ліцензію в установленому законом порядку, у сфері охорони здоровя, що не обовязково обмежується медичною допомогою, але безпосередньо повязана з її наданням.

Зі змісту довідки в.о. начальника Управління охорони здоровя Житомирської обласної державної адміністрації від 15.02.2011 року №757/03-11 вбачається, що в обласному лікувально-санаторному управлінні під час його функціонування виконувалися всі, відповідно до структурних підрозділів лікувально-діагностичні та профілактичні види надання медичної допомоги. Медичні працівники виконували всі відповідні процедури, маніпуляції та обстеження згідно займаної посади і рівня кваліфікації (лікар, медсестра, лаборант).

З наведеного можна зробити висновок, що Житомирське обласне лікувально-санаторне управління здійснювало лікувально-діагностичні та профілактичні види надання медичної допомоги, що відповідає ознакам, визначеним у статті третій закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» для медичної допомоги, медичного обслуговування, а отже підпадає під ознаки закладу охорони здоровя.

До висновку, що вид діяльності установи або закладу, а не його назва, визначає його приналежність до установ охорони здоровя, дійшов також Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 11.12.2007 року у справі №22а-4501/2006.

Згідно із ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як зазначалось, відповідно до відомостей трудової книжки ОСОБА_1, починаючи з 01.08.1978 року та станом на день подання заяви про призначення пенсії працює на посаді медсестри (з 01.08.1978 року по 02.01.1991 рік у терапевтичному відділенні Житомирського обласного санаторно-лікувального управління, з 02.01.1991 року в Житомирському обласному медичному діагностичному центрі) та загальний трудовий стаж в закладах охорони здоровя становить 38 років 10 місяців.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в період роботи позивача в Житомирському обласному лікувально-санаторному управлінні з 01.08.1978 року по 01.01.1991 року підлягає до зарахування до стажу роботи в закладах охорони здоров'я, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позивач має страховий стаж, достатній для виплати позивачу грошової допомоги в розмірі десяти пенсій за віком, станом на день призначення пенсії відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відмова Житомирського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у призначенні позивачу грошової допомоги є протиправною.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб"єкта владних повноважень, що виступив стороною у справі, або якщо стороною у справі виступила його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 11, 17, 71, 183-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Житомирського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо неврахування до стажу роботи ОСОБА_1, який дає право на пенсію за вислугу років, періоду роботи з 01.08.1978 року по 02.01.1991 рік на посаді медсестри терапевтичного відділення Житомирського обласного лікувально-санаторного управління та відмови у виплаті грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій.

Зобовязати Житомирське обєднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області врахувати до стажу роботи ОСОБА_1, який дає право на пенсію за вислугу років, період роботи з 01.08.1978 року по 02.01.1991 рік на посаді медсестри терапевтичного відділення Житомирського обласного лікувально-санаторного управління та нарахувати і виплатити грошову допомогу в розмірі 10 місячних пенсій.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Житомирського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л.М. Чішман