Справа № 2а-61-11
Суддя: Гашинський М. А.
Дата ухвалення: 2011-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-61/2011
ПОСТАНОВА

іменем України

19 січня 2011 року Сватівський місцевий районний як адміністративний суд Луганської області в складі головуючого судді Гашинського М.А., при секретарі Покотиловій І.М. у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сватове, розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області про зобовязання управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії за період за 2009, 2010 роки,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даною позовною заявою до управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області, в якій просить зобовязати відповідача нарахувати та виплатити на його користь недоплачену як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за період 2009, 2010 роки вказавши, що відповідно до ст.1 Закону України №2195-1V від 18 листопада 2004 року «Про соціальний захист дітей війни», є «дитиною війни», згідно із статтею 6 даного Закону з першого січня 2006 року йому повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Однак у 2009, 2010 роках така допомога не виплачувалась. Цим самим відповідачем порушено вимоги ст.ст. 19, 22 Конституції України, ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, тому невиплату соціальної допомоги, передбаченої статтею 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни вважає протиправною і такою, що суперечить Конституції та законам України, просить суд задовольнити позов.

В судове засідання позивач не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, до суду надавши заперечення , згідно яких просить суд справу розглянути без його участі та зазначив, що позов не визнає . Підвищення пенсій дітям війни можливо провести лише після прийняття відповідного законодавчого акту. Крім того, в 2008 р. після винесення Конституційним Судом України рішення 22 травня 2008 р № 10рп/2008 підвищення дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинно проводитись відповідно до постанови КМУ №530 від 28.05.2008 р. в розмірі :з 22 травня 48,10 грн., з 1 липня 48,20 грн. та з 1 жовтня 49,80 грн.. У 2009 році ст. 54, 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік»КМ України надано право встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати в абсолютних сумах в межах асигнувань, передбаченими відповідними бюджетними програмами. Тому у 2009 році, виплата дітям війни проводилась відповідно до постанови КМ України № 530 від 28.05.2008 року. Крім того позивач пропустила встановлений ст. 99 КАС України шестимісячний строк для звернення до суду. Просить суд в задоволені позову відмовити за безпідставністю.

Суд, розглянувши справу відповідно до ст. 122 КАС України в порядку письмового провадження, дослідивши в судовому засіданні надані сторонами докази, оцінивши їх у сукупності вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: позивач є пенсіонером, отримує пенсію за віком та має правовий статус „дитини війни, що підтверджується посвідченням (а.с. № 7). 21.12.2010 р. позивач звернулась до відповідача з заявою про виплату йому доплати як „дитині війни. Листом від 21.12.2010 р. відповідачем йому було відмовлено у підвищенні пенсії ( а.с.5).

Згідно із ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Відповідно до ст. 46 Закону України „Про загальнообовязкове пенсійне страхування передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. Таким чином, суд не вважає, що позивачем пропущений строк для звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік»КМ України надано право встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати в абсолютних сумах в межах асигнувань, передбаченими відповідними бюджетними програмами, а не від розміру мінімальної пенсії за віком, як вказано в законі України «Про соціальний захист дітей війни».

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Ч.2 ст. 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Щодо виплат з 2009 року, то в п. 5.3. Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року вказано, що у рішенні від 14 грудня 2000 року № 15-рп/2000 (справа про порядок виконання рішень Конституційного Суду України) Конституційний Суд України зазначив, що „рішення Конституційного Суду України мають пряму дію і для набрання чинності не потребують підтверджень з боку будь-яких органів державної влади. Обовязок виконання рішення Конституційного Суду України є вимогою Конституції України (частина друга статті 150) (абзац третій пункту 4 мотивувальної частини).

Ухвалюючи Рішення від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян), Конституційний Суд України звернув увагу Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України на необхідність додержання положень статей 1, 3, 6, 8, 19, 22, 95, 96 Конституції України, статей 4, 27, частини другої статті 38 Кодексу при підготовці, прийнятті та введенні в дію закону про Держбюджет. Ця рекомендація ґрунтувалася на правових позиціях Суду, висловлених у зазначеному Рішенні, відповідно до яких: стаття 38 Кодексу конкретизує вимоги частини другої статті 95 Конституції України щодо змісту закону про Держбюджет; у сукупності вказані статті Кодексу і Конституції України визначають вичерпний перелік правовідносин, які повинні регулюватися законом про Держбюджет встановлення тільки доходів та видатків держави на загальносуспільні потреби, а тому закон про Держбюджет не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обовязків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України (абзаци четвертий, пятий, шостий, восьмий пункту 4 мотивувальної частини). У звязку з цим Конституційний Суд України дійшов висновку, що „зупинення законом про Державний бюджет України дії інших законів України щодо надання пільг, компенсацій і гарантій, внесення змін до інших законів України, встановлення іншого (додаткового) правового регулювання відносин, ніж передбачено законами України, не відповідає статтям 1, 3, частині другій статті 6, частині другій статті 8, частині другій статті 19, статтям 21, 22, пункту 1 частини другої статті 92, частинам першій, другій, третій статті 95 Конституції України (абзац перший пункту 5 мотивувальної частини). Ст. 46 Закону України „Про Державний бюджет України на 2009 рік в порушення вимог ст.ст. 3, 6, 8, 19, 22, 95, 96 Конституції України, рішення Конституційного суду України від 22.05. 2008 року встановлено інше (додаткове) правове регулювання відносин, ніж передбачено законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України , суд може вийти за межі позовних вимог тільки у разі , якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Зважаючи на обставини справи, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати неправомірною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області щодо не нарахування та невиплати позивачеві підвищення до пенсії , як дитині війни, відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни , оскільки зазначена бездіяльність порушує права та інтереси позивача.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що відповідач зобовязаний перерахувати та виплатити позивачу підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком як «дитині війни»з 01 січня 2009 року, з урахуванням підвищення прожиткового мінімуму на одну особу й в подальшому на час дії Закону України «Про соціальний захист дітей війни», в іншій частині позовних вимог позивачу слід відмовити за їх безпідставністю. .

Керуючись ст. ст. 2, 17, 18, 87, 94, 158-163 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області здійснити нарахування та виплату доплати до пенсії ОСОБА_1 у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком як «дитині війни» з 01 січня 2009 року з урахуванням фактично отриманих сум й в подальшому на час дії Закону України «Про соціальний захист дітей війни», в іншій частині позовних вимог позивачу слід відмовити за їх безпідставністю.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду, через Сватівський районний місцевий суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна

скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя М.А. Гашинський