Справа № 816/1423/17
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2017-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: О.О. Кукоба

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

20 грудня 2017 р. м. ХарківСправа № 816/1423/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

колегія суддів у складі:

головуючого судді: Бондара В.О.

суддів: Калиновського В.А. , Зеленського В.В.

за участю секретаря судового засідання Струкової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039 судді О.О. Кукоба від 05.10.2017р., повний текст складено 10.10.17 по справі № 816/1423/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кремойл-Синтез"

до Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кремойл-Синтез" (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Полтавській області (далі- відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.07.2017 №, на підставі якого позивачу збільшено суму грошового зобов'язання зі сплати податку на прибуток приватних підприємств загалом у розмірі 787667,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що твердження контролюючого органу про ведення ТОВ "Кремойл-Синтез" збиткової господарської діяльності без наміру отримання економічного ефекту, з метою зменшення доходів та, як наслідок, ухилення від сплати податку на прибуток упродовж 2013-2014 років не відповідають дійсності. Звертав увагу на те, що окремі господарські операції у спірний період дійсно були збитковими, однак дані обставини пов'язані із загальною економічною ситуацією у країні, а також із специфікою основного господарського виду діяльності підприємства - виробництво продуктів нафтоперероблення.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 05.10.2017 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Кремойл-Синтез" до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 17 липня 2017 року №.

Стягнено за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Полтавській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кремойл-Синтез" () судові витрати у розмірі 11815,00 грн (одинадцять тисяч вісімсот п'ятнадцять гривень).

Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просять скасувати постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що вважає постанову суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою у зв»язку з неповним з»ясуванням судом, обставин, що мали значення для справи та невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, вивчивши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ТОВ "Кремойл-Синтез" у встановленому законом порядку зареєстровано як юридичну особу, .

Позивач з 26.04.2012 перебуває на обліку платників податків в Кременчуцькій ОДПІ та є платником податку на прибуток приватних підприємств на загальних підставах.

Основним видом діяльності позивача за КВЕД-2010 є виробництво продуктів нафтоперероблення (19.20).

Фахівцями Головного управління ДФС у Полтавській області та Кременчуцької ОДПІ у період з 15.08.2016 по 29.08.2016 проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Кремойл-Синтез" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2015.

За результатами перевірки складено акт від 05.09.2016 №377/16-31-01-09/37895857 (надалі - Акт перевірки), в якому вказано на порушення платником податків, окрім іншого, вимог підпунктів 14.1.27, 14.1.36 пункту 14.1 статті 14, підпункту 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України, наслідком чого визначено заниження ТОВ "Кремойл-Синтез" зобовязання зі сплати податку на прибуток загалом в розмірі 838130,00 грн, у т.ч.: за 2013 рік - 528881,00 грн, за 2014 рік - 101253,00 грн, за 2015 рік - 207996,00 грн /т. 1, а.с. 13-81/.

На підставі згаданого вище Акта перевірки відповідач 17.10.2016 сформував податкове повідомлення-рішення №, яким збільшив суму грошового зобов'язання позивача зі сплати податку на прибуток у загальному розмірі 1047662,50 грн.

Дане податкове повідомлення-рішення позивач оскаржив до ДФС України, рішенням якої від 30.12.2016 №28670/6/99-99-11-01-01-25 скаргу платника податків задоволено частково, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС від 17.10.2016 № скасовано в частині донарахування податку на прибуток за 2015 рік у розмірі 207996,00 та штрафні (фінансові) санкції щодо господарських правовідносин з ТОВ "АРС-Південь" /т. 1, а.с. 101-105/.

З урахуванням наведеного, контролюючим органом 17.07.2017 сформовано нове податкове повідомлення-рішення №, на підставі якого позивачу збільшено суму грошового зобов'язання зі сплати податку на прибуток приватних підприємств загалом у розмірі 787667,00 грн, з них: 630134,00 грн - за основним платежем, 157533,00 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями /т. 1, а.с. 107/.

Не погодившись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДФС у Полтавській області, позивач оскаржив його до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що у ході судового розгляду справи позивачем спростовані доводи контролюючого органу про безпідставне ведення ТОВ "Кремойл-Синтез" збиткової господарської діяльності у спірний період з метою зменшення об'єкта оподаткування податком на прибуток.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає.

Відповідно з підпунктом 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (тут та надалі у редакції, чинній на момент виникнення та реалізації спірних відносин). витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

У відповідності до пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Підпунктом 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України визначено, що витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Так, у пункті 138.2 статті 138 Податкового кодексу України, зазначено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

У підпункті 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до пункта 135.2 статті 135 Податкового кодексу України , доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

А відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

З аналізу викладеного вбачається, що з метою визначення обєкта оподаткування податком на прибуток приватних підприємств платник податку зобов'язаний вести облік доходів та витрат, які визначаються виключно на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів і здійснення витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку.

А тому, виключно за результатом аналізу документального оформлення платником податків доходів і витрат можливо зробити висновок про правомірність визначення платником податку обєкта оподаткування.

Як вбачається з матеріалів справи, в основу спірного рішення контролюючим органом покладені дані Акта перевірки про те, що відповідно до даних податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік прослідковується збиток при дослідженні питомої ваги доходів та витрат підприємства, а саме - дохід від операційної діяльності (дохід від реалізації товарів (робіт, послуг) у звітному (податковому) періоді становить 19966279,00 грн, а собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг) - 23085391,00 грн /т. 1, а.с. 134/.

При цьому доходи, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування складаються з кредитових оборотів по бухгалтерських рахунках 701, 702, 703, 712, 717, 732. Зокрема, дані рахунку 717 "Дохід від списання кредиторської заборгованості" за 2013 рік становлять 7682932,00 грн, тобто, 27 % від доходу, що враховується при визначенні об'єкта оподаткування, а дані всіх інших основних рахунків - 20772118,00 грн, що становить 73% від оподатковуваного доходу.

У свою чергу витрати, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування становлять 2524172,00 грн, з них 23085391,00 грн - собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг), що становить 91,4% від оподатковуваних витрат.

З урахуванням наведеного, податкові ревізори дійшли висновку про те, що діяльність ТОВ "Кремойл-Синтез" упродовж 2013 року була збитковою.

У ході перевірки встановлено, що упродовж 2014 року позивач передавав майно в оренду третім особам, а відповідно до головної книги та оборотно-сальдових відомостей по рахунках 10, 13, 15, 28, 23, 26, 90, 79 податковими ревізорами встановлено, що знос основних засобів за 2014 рік перевищує суму одержаного доходу від передачі майна в оренду на 3200,00 грн.

Таким чином, контролюючий орган дійшов висновку про безпідставне віднесення до складу витрат, що враховується при визначенні обєкта оподаткування, суми у загальному розмірі 3346102,00 грн (у т.ч., за 2013 рік - 2783584,00 грн, за 2014 рік - 562518,00 грн), що призвело до заниження позивачем податкового зобов'язання зі сплати податку на прибуток за спірний період на 630134,00 грн.

Колегія суддів зазначає, що як встановлено судом та підтверджено представником відповідача у ході судового розгляду справи, під час податкової перевірки ТОВ "Кремойл-Синтез" ревізори не перевіряли факт підтвердження доходів і витрат позивача за спірний період первинними документами, не досліджували конкретні господарські операції та правильність їх відображення у бухгалтерському і податковому обліку.

Натомість, податкові-ревізори обмежились дослідженням податкової звітності ТОВ "Кремойл-Синтез" за спірний період, а визначення фінансового результату господарської діяльності платника податку здійснили виходячи з різниці між вартістю реалізації товарів (робіт, послуг) і сумою витрат, що врахована позивачем у складі собівартості виготовлених та реалізованих товарів (робіт, послуг).

Таким чином, донарахування позивачу грошового зобов'язання за спірний період контролюючий орган здійснив арифметично, без перевірки повноти і правильності відображення господарських операцій у бухгалтерському та податковому обліку, виходячи виключно з твердження про здійснення платником окремих збиткових господарських операцій.

Однак, колегія суддів не погоджується з відповідними висновками контролюючого органу, з огляду на таке.

Згідно з підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Статтею 42 Господарського кодексу України, визначено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

З аналізу викладеного вбачається, що у зв'язку з веденням господарської діяльності платником податку здійснюються операції, кінцевим результатом яких є отримання прибутку, але здійснюються вони на його власний ризик.

Таким чином, при здійсненні платником податку господарської діяльності можливі збиткові операції. Віднесення таких операцій до господарських можливе у випадках обґрунтування платником податку економічних причин чи ділової мети (зважаючи на ризики підприємницької діяльності) укладення угод за ціною нижчою за виробничу собівартість.

Аналогічний правовий висновок наведено у постанові Верховного Суду України від 09.06.2015 у справі №817/2197/13-а, що враховується судом з огляду на приписи частини другої статті 161, частини першої статті 2442 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як вбачається з матеріалів справи, об'єкт оподаткування податком на прибуток у ТОВ "Кремойл-Синтез" за 2013 та 2014 роки має позитивне значення, за 2013 рік позивач сплатив податок на прибуток у розмірі 8636,00 грн, а за 2014 рік - 661772,00 грн /т. 1, а.с. 157, 169/. При цьому, загалом за 2013 рік позивачем сплачено до бюджетів податків на суму 1849004,63 грн, а за 2014 рік - 1043032,22 грн.

Також матеріалами справи підтверджено, що господарська діяльність позивача упродовж 2013, 2014 років була прибутковою, а відтак твердження контролюючого органу про ведення позивачем виключно збиткової господарської операції є безпідставними.

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що висновок фіскального органу про порушення позивачем вимог підпунктів 14.1.27, 14.1.36 пункту 14.1 статті 14, підпункту 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України здійснено при помилковому розумінні норм діючого на час виникнення спірних відносин законодавства України та фактичних обставин справи.

Окремо колегія суддів звертає увагу на процедурні питання щодо формування спірного податкового повідомлення-рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, спірне податкове повідомлення-рішення контролюючим органом сформовано у зв'язку із частковим задоволенням скарги платника податку на податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС від 17.10.2016 № /т. 1, а.с. 101-105/.

Відповідно до підпункту 60.1.3 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі.

Пунктом 60.4 статті 60 Податкового кодексу України передбачено, що у випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов'язання або податкового боргу.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення ДФС України від 30.12.2016 №28670/6/99-99-11-01-01-25 надійшло до Головного управління ДФС у Полтавській області 03.01.2017 за вх. №6/8 /т. 2, а.с. 60/. Разом з цим, нове податкове повідомлення-рішення контролюючим органом сформоване лише 17.07.2017. Як встановлено рішення ДФС України від 30.12.2016 №28670/6/99-99-11-01-01-25 позивач одержав 11.01.2017 /т. 1, а.с. 101/.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що спірне рішення прийняте з порушенням термінів його складення, визначених Порядком надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків.

Таким чином, позивачем спростовані доводи контролюючого органу про безпідставне ведення ТОВ "Кремойл-Синтез" збиткової господарської діяльності у спірний період з метою зменшення об'єкта оподаткування податком на прибуток.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Кремойл-Синтез" - обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, 250, 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, 316, 321, 322, 325, 326 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 05.10.2017р. по справі № 816/1423/17 - залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 05.10.17 р. по справі № 816/1423/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду

.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_1
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_2 ОСОБА_3
Повний текст постанови складено 22.12.2017 р.