Справа № 567/519/17
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2017-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Венгерчук А.О.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"19" грудня 2017 р. Справа № 567/519/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Кузьменко Л.В.

ОСОБА_2,

за участю секретаря судового засідання Гумінської Л.М.,

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Острозького районного суду Рівненської області від "18" жовтня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 сільської ради Острозького району Рівненської області про визнання протиправним рішення ОСОБА_5 сільської ради №130 від 25 січня 2017 року "Про внесення змін до рішення сесії сільської ради №434 від 22 січня 2015 року "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність.." , -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2017 року позивач ОСОБА_4 звернувся до Острозького районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_5 сільської ради Острозького району Рівненської області та просив визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_5 сільської ради №130 від 25 січня 2017 року " Про внесення змін до рішення сесії сільської ради № 434 від 22 січня 2015 року "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки гр. ОСОБА_4".

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що згідно рішення ОСОБА_5 сільської ради від 22 січня 2015 року йому надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,12 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: с.Могиляни, вул.Заводська, 17 Острозького району Рівненської області за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення (рілля) (КВЦПЗ-01.03), який було розроблено приватним підприємством "Рівненський інженерний центр науково-інноваційних технологій". При цьому розмір земельної ділянки становив 0,1077 га.

Його заява до відповідача від 26.10.2016 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за адресою: с.Могиляни, вул.Заводська, 17 Острозького району Рівненської області за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення (рілля) (КВЦПЗ-01.03) розміром 0,1077 га. та передати вказану земельну ділянку йому у власність не розглядалась.

Листом відповідача за №1300 від 29 листопада 2016 року його було повідомлено, що умовою затвердження проекту землеустрою щодо передачі земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку є зміна площі земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з площі 0,1077 га на площу 0,06 га.

В лютому 2017 року отримав рішення ОСОБА_5 сільської ради Острозького району №130 від 25 січня 2017 року про внесення змін до рішення сесії сільської ради №434 від 22 січня 2015 року "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки гр. ОСОБА_4М.", яким внесено зміни в пункт 1 рішення ОСОБА_5 сільської ради №434 від 22 січня 2015 року та змінена площа з 0,1200 га для ведення особистого селянського господарства в зв'язку з тим, що земельну ділянку площею 0,0600 га було надано для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд із земель запасу сільськогосподарського призначення на підставі рішення сесії сільської ради №68 від 23.01.2017 року.

Вказане рішення вважає незаконним та необґрунтованим, оскільки рішення сільської ради №434 від 22 січня 2015 року було ним реалізовано, що позбавляло відповідача права вносити в таке рішення зміни. Також будь-яких фактичних підстав для внесення змін до рішення, зменшення розміру земельної ділянки не було. Земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку та для ведення особистого селянського господарства одна на одну не накладаються. На кожну з них розроблено окремі проекти землеустрою.

Постановою Острозького районного суду Рівненської області від 25.05.2017 в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 сільської ради Острозького району Рівненської області про визнання протиправним та скасування рішення ОСОБА_5 сільської ради №130 від 25 січня 2017 року " Про внесення змін до рішення сесії сільської ради № 434 від 22 січня 2015 року "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки " відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги. В апеляційній скарзі зазначив про незаконність рішення ОСОБА_5 сільської ради Острозького району №130 від 25 січня 2017 року про внесення змін до рішення сесії сільської ради №434 від 22 січня 2015 року "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки гр. ОСОБА_4М.", яким внесено зміни в пункт 1 рішення ОСОБА_5 сільської ради №434 від 22 січня 2015 року та змінена площа з 0,1200 га для ведення особистого селянського господарства в зв'язку з тим, що земельну ділянку площею 0,0600 га було надано для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд із земель запасу сільськогосподарського призначення на підставі рішення сесії сільської ради №68 від 23.01.2017 року, оскільки рішення сільської ради №434 від 22 січня 2015 року було ним реалізовано, що позбавляло відповідача права вносити в таке рішення зміни. Також будь-яких фактичних підстав для внесення змін до рішення, зменшення розміру земельної ділянки не було. Земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку та для ведення особистого селянського господарства одна на одну не накладаються. На кожну з них розроблено окремі проекти землеустрою.

Представник відповідача подав на апеляційну скаргу письмові заперечення. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити судове рішення без змін. Вважає судове рішення законним та обґрунтованим, оскільки суд першої інстанції з'ясував всі обставини по справі, що мають значення, дотримався вимог матеріального та процесуального права.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просить скасувати судове рішення з підстав зазначених в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка в отриманні поштового відправлення.

Переглянувши судове рішення, доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про забудову в сільських населених пунктах, позивачу виділялася під забудову земельна ділянка в с. Могиляни Острозького району Рівненської області площею 0,06 га та що він є власником житлового будинку з надвірними будівлями в с.Могиляни по вул. Заводській,17 Острозького району Рівненської області (а.с.73).

Згідно рішення ОСОБА_5 сільської ради Острозького району Рівненської області №184 від 06.07.2012, позивачу ОСОБА_4 було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,06 га. для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (згідно класифікації видів цільового призначення земель-02.01.) за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови в с.Могиляни вул. Заводська,17 Острозького району Рівненської області (а.с.71).

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області у справі №567/481/15-ц від 02.07.2015, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Рівненської області у справі №567/481/15-ц у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 сільської ради Острозького району Рівненської області про визнання права на приватизацію земельної ділянки розміром 0,12 га по вул. Заводській,17 в с. Могиляни Острозького району Рівненської області для будівництва і обслуговування житлового будинку відмовлено.

В подальшому, на підставі заяви ОСОБА_4 щодо виникнення розбіжностей в розмірах площі при фактичних обмірах площі земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, рішенням Молгилянівської сільської ради Острозького району Рівненської області №68 від 26.07.2016, було внесено зміни в п.1 рішення ОСОБА_5 сільської ради №184 від 06.07.2012 та надано ОСОБА_4 дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,1200 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (згідно класифікації видів цільового призначення земель-02.01.) із земель запасу житлової та громадської забудови (а.с.68).

Рішенням ОСОБА_5 сільської ради Острозького району №131 від 25 січня 2017 року було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :01:002:0204 ) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані в с. Могиляни Острозького району Рівненської області та надано ОСОБА_4 у приватну власність зазначену земельну ділянку розміром 0,1200 га.

В січні 2015 року ОСОБА_4 подав на адресу відповідача ОСОБА_5 сільської ради заяву про передачу йому земельної ділянки у власність для ведення особисто селянського господарства за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення.

Згідно рішення ОСОБА_5 сільської ради від 22 січня 2015 року ОСОБА_4 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,12 га за адресою: с.Могиляни, вул.Заводська, 17 Острозького району Рівненської області за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення (рілля) (КВЦПЗ-01.03); після погодження проекту у порядку встановленому ст.186 Земельного Кодексу України проект землеустрою подати до ОСОБА_5 сільської ради для його затвердження та передачі земельної ділянки у власність (а.с.7).

На виконання зазначеного рішення позивачем було розроблено проект землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки у власність в бажаному позивачем розмірі - 0,1077 га. (а.с.8-21).

Рішенням ОСОБА_5 сільської ради Острозького району №130 від 25 січня 2017 року "Про внесення змін до рішення сесії сільської ради №434 від 22 січня 2015 року "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки гр. ОСОБА_4М.", було вирішено: внести зміни в пункт 1 рішення ОСОБА_5 сільської ради №434 від 22 січня 2015 року та змінити площу з 0,1200 га для ведення особистого селянського господарства в зв'язку з тим, що земельну ділянку площею 0,0600 га було надано для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд із земель запасу сільськогосподарського призначення на підставі рішення сесії сільської ради №68 від 23.01.2017 року та надати дозвіл ОСОБА_4 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,07 га.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням відповідача №130 від 25.01.2017 та розміром земельної ділянки, на виготовлення проекту землеустрою якої надано дозвіл, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком з огляду на таке.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту «б» статті 12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, серед іншого, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 34 ч.1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що виключною компетенцією сільських, селищних, міських рад є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч. 1 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно ч. 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідно до ч. 7 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, Земельним кодексом України передбачений порядок звернення особи до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування для отримання земельної ділянки державної чи комунальної власності у власність та підстави відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

У відповідності до пункту «а» частини 3 статті 22 Земельного Кодексу України, землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування: громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Системний аналіз положень Земельного кодексу України дозволяє зробити висновок, що отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є лише одним з етапів розгляду заяви громадянина про одержання безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності та є обов'язковою складовою визначеної Земельним кодексом України процедури передачі земельної ділянки у власність громадянам. Розробка проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки має на меті визначення меж земельної ділянки в натурі, а також з'ясування обставин, що можуть бути перешкодою для надання земельної ділянки громадянину

Судом встановлено, що позивачем виконано вимоги ч.6 ст. 118 ЗК України.

Відповідачем в свою чергу також виконані вимоги передбачені ч. 7 ст. 118 ЗК України.

Так, згідно поданої позивачем заяви, рішенням ОСОБА_5 сільської ради від 22.01.2015 року №434 йому було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0.12 га для ведення особистого селянського господарства в с. Могиляни по вул. Заводській, 17 Острозького району Рівненської області, та з відповідним погодженням проекту у порядку встановленому ст. 186 ЗК України, для його затвердження .

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що прийняття рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є лише початковим та обов'язковим етапом у визначеному чинним законодавством ст.121 ЗК України порядку передачі земельної ділянки у власність, який надає право громадянину звернутися до відповідних органів для виконання робіт з розроблення проекту землеустрою.

Разом із тим судовою колегією встановлено, що позивач отримавши рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 22.01.2015 №434, фактично реалізував його шляхом звернення до приватного підприємства "Рівненський інженерний центр науково-інноваційних технологій" та розроблення останнім в 2016 році проекту землеустрою за відповідну плату.

Відтак, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення сільської ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за своєю правовою природою є індивідуальним актом застосування норм права (правозастосовчим актом індивідуальної дії), який за юридичними наслідками відноситься до правоконстатуючих актів (констатує факт надання згоди), є виконаним в силу самого факту його прийняття, а тому є таким, що вичерпав свою дію одночасно з його прийняттям.

Оскільки акт індивідуальної дії був реалізований, відповідач відповідно до наданих йому повноважень був позбавлений права вносити в такий акт будь-які зміни.

При цьому колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне.

Згідно ст.50 Закону України "Про землеустрій" проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок; проекти землеустрою погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: зокрема, рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту (у випадках, передбачених законом); а також матеріали погодження проекту землеустрою.

Згідно ст.184 ЗК України землеустрій передбачає: зокрема, складання проектів відведення земельних ділянок. Згідно ч.6 ст.186 ЗК проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 186-1 Земельного Кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно ч. 5 ст.186-1 ЗК органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Згідно ч. 6 - підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Згідно ч.8 - у висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків. Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки. Повторна відмова не позбавляє права розробника проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки усунути недоліки проекту та подати його на погодження.

Відтак, підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Як вбачається з наданої позивачем копії проекту землеустрою він не погоджений сільською радою а також суміжними землекористувачами.

Відтак, у разі недотримання особою, якій надано дозвіл на розробку проекту землеустрою вимог передбачених ст. 186-1 ЗК України, у відповідача виникає право для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а не шляхом внесення змін в рішення, яке фактично було реалізоване.

З урахуванням всіх обставин у справі, колегія суддів вважає, що відповідач приймаючи оскаржуване рішення, діяв не на підставі, поза межами наданих йому повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені обставини та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова відповідно до вимог ст. 317 КАС України підлягає скасуванню, оскільки суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають матеріалам справи та оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Апеляційна скарга за таких обставин підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Острозького районного суду Рівненської області від "18" жовтня 2017 р. скасувати, прийняти нову постанову.

Визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_5 сільської ради №130 від 25 січня 2017 року " Про внесення змін до рішення сесії сільської ради № 434 від 22 січня 2015 року "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки гр. ОСОБА_4".

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.В. Кузьменко

ОСОБА_2

Повний текст постанови виготовлено "21" грудня 2017 р.