Справа № 420/1986/17
Суддя: Пронька В. В.
Дата ухвалення: 2017-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 21.12.2017
ЄУ № 420/1986/17
Провадження №2-а/420/63/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Проньки В.В.

за участю секретаря Колесник Г.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Новопсковського районного бюро технічної інвентаризації про скасування рішення державного реєстратора, третя особа Державний реєстратор центру надання адміністративних послуг Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить скасувати рішення реєстратора Новопсковського РБТІ ОСОБА_2 від 24.01.2011 № 63 про державну реєстрацію приватної спільної сумісної власності на цілу частку на житловий будинок, розташований за адресою: вул. Партизанська, 26, смт. Білолуцьк Новопсковського району Луганської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що в період шлюбу з ОСОБА_3 вони за особисті кошти кожного з них побудували будинок в смт.Білолуцьк по вул. Партизанській, 26. Після закінчення будівництва вони з чоловіком отримали свідоцтво про право власності на вказаний будинок. Оскільки будинок був побудований за особисті кошти кожного з них в рівних частках, вони з чоловіком на підставі усного договору домовилися, що при реєстрації права власності на вказаний будинок зазначать, що будинок належить їм на праві спільної часткової власності, при цьому частки будуть рівними. В серпні 2017 року їй стало відомо, що відповідач в січні 2011 року без її заяви та згоди зареєстрував право спільної власності на вказаний будинок за нею та чоловіком без визначення часток. Зі слів чоловіка їй стало відомо, що в листопаді 2010 року він звернувся до відповідача з проханням зареєструвати право власності на будинок. Державний реєстратор Новопсковського РБТІ видала йому бланк заяви про реєстрацію права власності і вказала, як його необхідно заповнити. Про те, що в заяві необхідно було вказати вид спільної власності державний реєстратор йому не повідомив і не просив його вказати Після цього, через декілька місяців чоловік забрав у реєстратора витяг про реєстрацію права власності на вказаний будинок.

Позивач вважає, що вказана реєстрація була проведена з порушенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Зокрема, подана її чоловіком ОСОБА_3 заява №692 від 11.11.2010 до Новопсковського РБТІ не відповідала ані формі, ані змісту, визначеним у додатку 1 до п. 2.1 Положення про проведення державної реєстрації виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, оскільки в ній не зазначено вид спільної власності і чоловік просив провести державну реєстрації свідоцтва про право власності на житловий будинок та господарські споруди в смт. Білолуцьк, вул. Партизанська, 26, в той час, як відповідно до Закону державній реєстрації підлягає право власності. Крім того, в порушення п. 2.4 Тимчасового положення при поданні заяви про державну реєстрацію прав ОСОБА_3 не подав документ, що підтверджує його повноваження діяти його від її імені. До того ж заява про державну реєстрацію була подана і від її імені, проте ні її підпису, ні підпису від її імені іншою особою в даній заяві не має. На вказані обставини державний реєстратор не звернув уваги і протиправно прийняв рішення № 63 від 24.01.2011 про проведення державної реєстрації права спільної сумісної власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на житловий будинок та господарські будівлі в смт.Білолуцьк, вул. Партизанська, 26, при цьому ні вона ні її чоловік не просили державного реєстратора зареєструвати право спільної сумісної власності на житловий будинок та господарські будівлі.

На підставі викладеного позивач просить скасувати рішення реєстратора Новопсковського РБТІ ОСОБА_2 від 24.01.2011 № 63 про державну реєстрацію приватної спільної сумісної власності на цілу частку на житловий будинок, розташований за адресою: вул. Партизанська, 26, смт. Білолуцьк Новопсковського району Луганської області.

Позивач в підготовче судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, рішення просить ухвалити на розсуд суду.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів у порядку письмового провадження відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 183 КАС України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання відповідачем позову. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 189 КАС України.

Згідно ч. 4 ст. 189 КАС України у разі визнання позову відповідачем повністю або частково суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на те, що визнання відповідачем позову ґрунтується на законних підставах, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 01.11.1986 перебуває у шлюбі з ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія ІІІ-ВН №288328 від 01.11.1986.

Відповідно до рішення Білолуцької селищної ради Новопсковського району Луганської області № 82 від 14.09.2010 «Про заміну правовстановлюючих документів на домоволодіння по вул. Партизанська № 26 в селищі Білолуцьк» виконавчий комітет селищної ради вирішив оформити право власності і видати свідоцтво на право власності на житловий будинок по вул. Партизанська № 26 в смт. Білолуцьк на імя ОСОБА_3 та ОСОБА_1, взамін договору купівлі-продажу, посвідченого виконкомом Білолуцької селищної ради від 16.01.1991 № 9.

На підставі вказаного рішення виконкому Білолуцької селищної ради Новопсковського району Луганської області 14.09.2010 позивачу ОСОБА_1І та ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право власності на вищезазначений житловий будинок.

Судом встановлено, що 11 листопада 2010 року чоловік позивача ОСОБА_3 звернувся до відповідача з заявою №692 про державну реєстрацію прав на вищевказаний житловий будинок.

Вказана заява була розглянута реєстратором Новопсковського районного бюро технічної інвентаризації ОСОБА_2 і 24.01.2011 нею було прийнято рішення №63 про державну реєстрацію приватної спільної сумісної на цілу частку на житловий будинок, що розташований за адресою: смт. Білолуцьк, вул. Партизанська, 26, з присвоєнням реєстраційного номера 32705357, про що було видано витяг про державну реєстрацію прав №28758607 від 24.01.2011.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 3 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу реєстрації права власності на нерухоме майно.

Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на момент виникнення спірних правовідносин було врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІV від 01.07.2004 (далі - Закон № 1952-ІV), Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 № 7/5 (далі Положення).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 1952-ІV в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин,державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ст. 4 Закону № 1952-ІV в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема, право власності на нерухоме майно.

Згідно діючого на той час законодавства, а саме п. 1.3. Положення, державна реєстрація прав проводилася реєстраторами бюро технічної інвентаризації у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць, обслуговування на території яких здійснюється БТІ.

Для проведення державної реєстрації виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно власник (власники), інший правонабувач (правонабувачі) або уповноважена ним (ними) особа подає реєстратору БТІ заяву про державну реєстрацію прав за формою, визначеною у додатку 1.

Згідно п. 3.1. Положення з моменту прийняття заяви про державну реєстрацію прав реєстратором БТІ розпочинається її розгляд. Реєстратор БТІ встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на об'єкти, права щодо яких підлягають державній реєстрації, зокрема, відповідність відомостей про об'єкт, права щодо якого підлягають державній реєстрації, наявним у Реєстрі прав та поданим документам.

Відповідно до п. 3.4. Положення за результатом розгляду заяви про державну реєстрацію прав реєстратор БТІ приймає рішення про державну реєстрацію прав або відмову в ній. У своїх діях реєстратор БТІ керується законодавством України.

Згідно п.п. 3.5.4. Положення реєстратор БТІ відмовляє у проведенні державної реєстрації прав, якщо подані документи не відповідають вимогам, установленим Положенням та іншими нормативно-правовими актами, або не дають змоги установити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства.

Судом встановлено, що подана ОСОБА_3 заява № 692 від 11.11.2010 про державну реєстрацію прав не відповідає ані формі ані змісту заяви, визначеній у додатку № 1 Положення, зокрема, в ній не зазначено вид спільної власності. Крім того, як вбачається з самої заяви ОСОБА_3 просить провести державну реєстрацію свідоцтва про право власності на житловий будинок та господарські будівлі в смт. Білолуцьк, вул.Партизанська, 26, в той час як відповідно до законодавства державній реєстрації підлягає право власності.

Відповідно до абз. 2 п.п. 2.2. Положення до заяви про державну реєстрацію прав додаються правовстановлювальні документи (додаток 2), їх нотаріально засвідчені копії, документи, що підтверджують оплату за проведення державної реєстрації прав та видачу витягу про державну реєстрацію прав, а також інші документи, визначені Положенням.

Пунктом 2.4. Положення визначено, що під час подання заяви про державну реєстрацію прав фізична особа повинна пред'явити паспорт або інший документ, який унеможливлює виникнення будь-яких сумнівів щодо цієї особи, а у разі подання заяви представником фізичної чи юридичної особи - паспорт або інший документ, який унеможливлює виникнення будь-яких сумнівів щодо цієї особи, та документ, що підтверджує його повноваження діяти від імені таких осіб.

Судом встановлено, що в порушення вказаних вимог при поданні заяви про державну реєстрацію прав ОСОБА_3 не подав державному реєстратору документ, що підтверджує його повноваження діяти від імені позивача.

Крім того, заява № 692 від 11.11.2010 про державну реєстрацію прав була подана ОСОБА_3 і від імені позивача, проте ні її підпису ні підпису від її імені іншою особою в заяві не має.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач, приймаючи рішення № 63 від 24.01.2011 про проведення державної реєстрації права спільної сумісної власності за ОСОБА_3 та позивачем ОСОБА_1 на житловий будинок та господарські будівлі за адресою: вул. Партизанська, 26, смт. Білолуцьк Новопсковського району Луганської області, діяв протиправно всупереч вимог Конституції України та вищезазначеного законодавства України, у звязку з чим вказане рішення № 63 від 24.01.2011 підлягає скасуванню.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, доведеність позивачем обґрунтованості заявлених позовних вимог, беручи до уваги той факт, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує чиї-небудь права, свободи або інтереси, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо строку звернення до суду, суд зазначає таке.

Статтею 122 КАС України визначено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Про порушення свого права позивачу стало відомо тільки в середині серпня 2017 року після отримання податкового повідомлення-рішення Луганської ОДПІ Головного управління ДФС у Луганській області про необхідність сплати податку за нерухомість за 2016 рік, у звязку з чим строк на оскарження рішення має відраховуватися з вказаної дати, тому позов подано в межах строку звернення до адміністративного суду.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 122, 180, ч.ч. 3,4 ст. 183,ч. 4 ст. 189, ч. 9 ст. 205, ст. ст.241-246, 250, 293, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Новопсковського районного бюро технічної інвентаризації про скасування рішення державного реєстратора, третя особа Державний реєстратор центру надання адміністративних послуг Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області, задовольнити повністю.

Скасувати рішення реєстратора Новопсковського районного бюро технічної інвентаризації ОСОБА_2 від 24 січня 2011 року № 63 про державну реєстрацію приватної спільної сумісної власності на цілу частку на житловий будинок, розташований за адресою: вул. Партизанська, 26, смт. Білолуцьк Новопсковського району Луганської області.

Позивач ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_1, НОМЕР_2, виданий 22.08.1997 Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області.

Відповідач ОСОБА_4 районне бюро технічної інвентаризації, місцезнаходження: вул. Шкільна, 15, смт. Новопсков Луганської області, .

Третя особа Державний реєстратор центру надання адміністративних послуг Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області, місцезнаходження: вул. Українська, 53, смт. Новопсков Луганської області, .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Новопсковський районний суд Луганської області до Донецького апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 295 КАС України.

Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суддя: В.В. Пронька