Справа № 808/1435/17
Суддя: Прудивус Олег Васильович
Дата ухвалення: 2017-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

16 листопада 2017 року (17 год. 00 хв.) Справа № 808/1435/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прудивуса О.В.

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою: Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека)

до: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про: стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом.

23.05.2017 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (далі позивач) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач), в якому позивач просить стягнути з відповідача плату за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом у розмірі 15 724,80 грн., що еквівалентно 561,60 євро відповідно до офіційного курсу Національного Банку України станом на 15.12.2016 на розрахунковий рахунок 0075, одержувач: Державний бюджет України, код платежу: 22160100, , банк одержувача ГУДКСУ у Донецькій області, МФО 834016.

Позивач обґрунтовував свої позовні вимоги тим, що 15.12.2016 уповноваженими особами позивача було проведено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля НОМЕР_1 та причіпу марки «BODEX», д/н НОМЕР_2, що належить відповідачу на праві приватної власності. За результатами проведеного контролю уповноваженими особами позивача було встановлено факт перевищення транспортним засобом, що належить відповідачу, граничних нормативно-вагових параметрів та, відповідно, складено Акт від 15.12.2016 № 0006863 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, Розрахунок плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, Довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 15.12.2016. Оскільки відповідач у встановлені строки самостійно не сплатив плату за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом у розмірі 15 724,80 грн., що еквівалентно 561,60 євро відповідно до офіційного курсу Національного Банку України станом на 15.12.2016, позивач просить стягнути з відповідача вказані кошти за судовим рішенням.

Ухвалою судді Запорізького окружного адміністративного суду від 26 травня 2017 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення її недоліків до 19 червня 2017 року.

Позивачем було усунено недоліки позовної заяви.

Ухвалою судді Запорізького окружного адміністративного суду від 22.06.2017 відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання.

У попередньому судовому засіданні представником відповідача подано заперечення проти позовної заяви, у яких він просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки відповідальність за порушення перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів покладається на перевізника. Відповідно до ст. 1 Закону України від 05.04.2001 № 2344-ІІІ «Про автомобільний транспорт» (далі Закон України від 05.04.2001 № 2344-ІІІ) транспортний перевізник це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Представник відповідача зазначив, що 01.10.2016 відповідач передав вантажний автомобіль НОМЕР_1 та причіп марки «BODEX», д/н НОМЕР_2 у строкове платне користування (оренду) Товариству з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 Транс», що підтверджується Договором по оренду транспортних засобів від 01.10.2016 № 01/10/16. Отже, представник відповідача стверджує, що автомобільним перевізником у даному випадку є Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 Транс» і саме вказане підприємство, а не відповідач, має нести відповідальність за порушення перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, якщо таке мало місце.

Також, представник відповідача зауважив, що станом на 15.12.2016 була відсутня методика, затверджена Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, на підставі якої повинен проводитись в Україні габаритно-ваговий контроль. Окрім того, ані в Акті від 15.12.2016 № 0006863 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, ані в Розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, ані в Довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 15.12.2016 позивачем не зазначено жодної інформації про засіб, яким здійснено зважування автомобілів. Із урахуванням викладених вище обставин, представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

У ході попереднього судового засідання представниками сторін надані додаткові докази, а також додаткові пояснення та заперечення на обґрунтування їх правових позицій.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 16.11.2017 закінчено підготовче провадження і за письмовою згодою представників позивача та відповідача справу призначено до судового розгляду у той же день, а саме на 16.11.2017.

16.11.2017 судом було отримано клопотання представників позивача та відповідача про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Згідно ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши матеріали і зясувавши обставини адміністративної справи та дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

Позивача зареєстровано як юридичну особу орган державної влади 03.06.2015, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 35). Відповідача зареєстровано як фізичну особу-підприємця 07.08.2001, що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 63).

До основного виду економічної діяльності відповідача за КВЕД-2010 належать: вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний) (01.11); технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів (45.20);

оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (46.21);

оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (46.71);

оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням (46.73); інші види роздрібної торгівлі поза магазинами (47.99); вантажний автомобільний транспорт (49.41); складське господарство (52.10); надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (68.20).

На праві приватної власності відповідачу належать вантажний автомобіль НОМЕР_1 та причіп марки «BODEX», д/н НОМЕР_2.

01.10.2016 між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 Транс» було укладено Договір оренди транспортних засобів № 01/10/16 (далі Договір від 01.10.2016 № 01/10/16, а.с. 51-53), згідно з яким відповідач зобовязується передати за плату Товариству з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 Транс» у користування, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 Транс» зобовязується прийняти у користування транспортні засоби, що визначені по цьому Договору, та сплачувати орендну плату.

До переліку транспортних засобів, що передаються в оренду, включено у тому числі вантажний автомобіль НОМЕР_1 та причіп марки «BODEX», д/н НОМЕР_2 (а.с. 54-56).

15.12.2016 уповноваженими особами позивача було проведено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля НОМЕР_1 та причіпу марки «BODEX», д/н НОМЕР_2, яким керував водій Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 Транс» ОСОБА_3 (а.с. 61). За результатами контролю уповноваженими особами позивача було встановлено факт перевищення вказаним транспортним засобом граничних нормативно-правових параметрів та, відповідно, складено Акт від 15.12.2016 № 0006863 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів (а.с. 11).

Також, відносно відповідача було складено Розрахунок плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу (а.с. 12), Довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 15.12.2016 (а.с. 13), якими відповідачу визначено плату за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом у розмірі 15 724,80 грн., що еквівалентно 561,60 євро відповідно до офіційного курсу Національного Банку України станом на 15.12.2016.

27.02.2017 позивачем направлено відповідачу лист № 580/22-17 «Повідомлення про заборгованість», в якому зазначено про необхідність сплати протягом тридцяти календарних днів плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом у розмірі 15 724,80 грн., що еквівалентно 561,60 євро (а.с. 9).

Оцінюючи наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом у розмірі 15 724,80 грн., що еквівалентно 561,60 євро відповідно до офіційного курсу Національного Банку України станом на 15.12.2016, суд виходить із такого.

Правові засади організації та діяльності автомобільного транспорту регламентовані Законом України від 05.04.2001 № 2344-ІІІ.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 05.04.2001 № 2344-ІІІ автомобільний перевізник це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Згідно зі ст. 33 Закону України від 05.04.2001 № 2344-ІІІ автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб'єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.

Статтею 48 Закону України від 05.04.2001 № 2344-ІІІ визначено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення

плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначається Правилами дорожнього руху (далі Правила), затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 «Про Правила дорожнього руху». Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на вимогах цих Правил.

Так, відповідно до п. 22.5 Правил за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Судом встановлено, що відповідачу на праві приватної власності належать вантажний автомобіль НОМЕР_1 та причіп марки «BODEX», д/н НОМЕР_2, які 01.10.2016 він передав у строкове платне користування (оренду) Товариству з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 Транс», що підтверджується Договором від 01.10.2016 № 01/10/16 (а.с. 51-53) та Переліком транспортних засобів, що орендуються (а.с. 54).

15.12.2016 уповноваженими особами позивача було проведено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля НОМЕР_1 та причіпу марки «BODEX», д/н НОМЕР_2, яким керував водій Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 Транс» ОСОБА_3 За результатами контролю було встановлено факт перевищення вказаним транспортним засобом граничних нормативно-вагових параметрів. Так, відносно відповідача було складено три документи, а саме: 1) Акт від 15.12.2016 № 0006863 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів; 2) Розрахунок плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу; 3) Довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 15.12.2016 (а.с. 11-13). Як наслідок, відповідачу було визначено плату за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом у розмірі 15 724,80 грн., що еквівалентно 561,60 євро відповідно до офіційного курсу Національного Банку України станом на 15.12.2016.

Отже, оскільки автомобільним перевізником у розумінні ст. 1 Закону України від 05.04.2001 № 2344-ІІІ у даному випадку є Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 Транс» в особі водія ОСОБА_3, а не відповідач, суд вважає, що уповноважені особи позивача не мали законних підстав для визначення відповідачу плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом у розмірі 15 724,80 грн., однак протиправно притягли його до відповідальності. Відтак, на переконання суду, законних підстав для стягнення з відповідача плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом у розмірі 15 724,80 грн. немає.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього кодексу.

Позивач не надав достатніх та переконливих доказів на підтвердження наявності законних підстав для стягнення з відповідача плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом у розмірі 15 724,80 грн., що еквівалентно 561,60 євро відповідно до офіційного курсу Національного Банку України станом на 15.12.2016. У свою чергу, відповідачем надано суду докази на спростування обставин, якими позивач обґрунтував позовні вимоги.

Таким чином, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим, а відтак, у його задоволенні слід відмовити у повному обсязі.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 4, 7 12, 14, 86, 158 163, 244-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.В. Прудивус