Справа № 823/1804/13-а
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2017-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/1804/13-а Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Кузьменка В.В., Степанюка А.Г., секретаря Антоненко К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк-Агро» на Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року за адміністративним позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк-Агро» до Уманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області про скасування податкового повідомлення-рішення форми «Р», -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, Постанову суду першої інстанції - скасувати, ухвалити нову Постанову, якою адміністративний позов задовольнити повністю з наступних підстав.

Відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку Позивача щодо документального підтвердження господарських відносин із постачальником - ПП «Арго Ойл» (код за , їх реальності та повноти відображення в обліку за період з 01.06.2010 року по 30.06.2010 року, з 01.12.2010 року по 31.12.2010 року, про що складено відповідний Акт від 23 січня 2013 року №3/22-01/35453488 (надалі - Акт), копія якого наявна в матеріалах справи (Т.1, а.с.8-19).

Перевіркою встановлено порушення Позивачем частин першої, п'ятої ст. 203, 215, п. 1 ст. 216, ст.ст. 228, 626, 629, 655, 656, 662 Цивільного кодексу України (враховуючи ст. 207 Господарського кодексу України) в частині недодержання вимог зазначених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними за правочинами, здійсненими СТОВ "Маяк-Агро" з ПП "Агро Ойл", за період з 01.06.2010 року по 30.06.2010 року та з 01.12.2010 року по 31.12.2010 року в порушення п.п.7.4.1. п. 7.4. ст.7., п.п.7.5.1. п.7.5. ст.7. Закону України "Про податок на додану вартість", п. 18 Наказу ДПА України від 30.05.1997 року №165 "Про затвердження форми податкової накладної та податку її заповнення", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 червня 1997 року за №233/2037 в частині придбання товарів на загальну суму 516613,45 грн., в т.ч. ПДВ 86102,24 грн.

На підставі зазначених порушень, Відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 05 лютого 2013 року №, яким Позивачу на 107627,80 грн. збільшено суму грошового зобов'язання із суми податку на додану вартість, що залишаються у розпорядженні сільськогосподарського підприємства, у тому числі на 86102,24 грн. за основним платежем та на 21525,56 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Позивач скористався правом адміністративного оскарження, за результатом якого Рішенням Міністерства доходів і зборів України «Про результати розгляду повторної скарги» від 13 травня 2013 року №3458/7/99-99-10-01-15 (Т.1, а.с.37-38), податкове повідомлення-рішення Христинівської міжрайонної державної податкової інспекції Черкаської області 05.02.2013 року № залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Як вбачається з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців від 28.05.2013 року Серії АЕ №777926 (Т.1, а.с.48), видами діяльності Позивача є: вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, розведення коней та інших тварин родини конячих, розведення великої рогатої худоби молочних порід, допоміжна діяльність у рослинництві, оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин, розведення іншої рогатої худоби та буйволів, розведення свиней, вирощування інших однорічних і дворічних культур, оптова торгівля живими тваринами, розведення інших тварин.

Між ПП «Арго Ойл», як Постачальником, та Позивачем, як Покупцем, укладено Договір поставки від 21 червня 2010 року №06/89 (надалі - Договір) (Т.1, а.с.21), згідно з п. 1.1. якого, Постачальник зобов'язується поставити в обумовлений термін, а Покупець прийняти у власність і оплатити нафтопродукти, надалі - Товар.

Позивачем на підтвердження факту реального здійснення господарської операції, надано: Податкові накладні, Видаткові накладні, Платіжні доручення.

Зберігання Товару, отриманого Позивачем за Договором поставки, підтверджується Книгою складського обліку за 2010 рік, копія якої також наявна в матеріалах справи (Т.1, а.с. 50-52).

Відповідно до ст. 1, частини першої ст. 3 та частинами першою, другою ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996-ХІV, первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства; підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій; первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи; первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а)придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; не відносяться до податкового кредиту, зокрема, суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Тобто, обов'язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у платника податків первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв'язку між фактом придбання товару (послуги) і подальшою господарською діяльністю.

У зв'язку з зазначеним, колегія суддів дійшла висновку, що на виконання господарських зобов'язань, підтвердження фактичного здійснення Позивачем з його контрагентом господарських операцій оформлено всі необхідні первинні документи, укладення Договору спрямовано на реальне настання правових наслідків, вони відповідають економічному змісту та чинному законодавству.

Щодо доводів Відповідача про відсутність товарно-транспортних накладних колегією суддів встановлено наступне.

Згідно з п. 4.2. Договору, за домовленістю Сторін постачання Товару здійснюється транспортом Постачальника та входить у вартість Товару.

Отже, за умовами Договору, постачання Товару на склад Позивача здійснювалось транспортом Постачальника, а не Позивачем.

Відповідач, як на доказ «безтоварності» здійснених Позивачем господарської операції, посилається на Ухвалу Центрального районного суду Автономної Республіки Крим від 13.09.2013 року у кримінальному провадженні №124/8020/13-к, в якій зазначено, що ОСОБА_3, як службова особа - генеральний директор ПрАТ «ТД Масандра» мав умисел на ухилення від сплати податків у значних розмірах, з корисливих мотивів використовував реквізити та банківські рахунки «фіктивних» підприємств, у тому числі ПП «Агро Ойл» код за . Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за частиною першою ст. 212 Кримінального кодексу України як умисне ухилення від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в значних розмірах.

Проте, ПрАТ „ТД Масандра" повністю сплатило 598147,00 грн. донарахованої суми, а саме: 2730,00 грн. податку з доходів фізичних осіб, 458643,00 грн. податку на прибуток підприємства, 136774,00 грн. податку на додану вартість, а також 115855,50 грн. шкоди, завданої державі їх несвоєчасною сплатою (фінансової санкції, пені).

Зазначеною Ухвалою ОСОБА_3 за частиною першою ст. 212 Кримінального кодексу України на підставі частини четвертої ст. 212 Кримінального кодексу України звільнено від кримінальної відповідальності; кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000228 закрито у зв'язку зі звільненням ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.

Як зазначено у п .23 Рішення Європейського суду з прав людини від 18.03.2010 року у справі Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії, у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов'язків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції. Втім, прямого впливу на оподаткування організації-заявника (Бізнес Сепорт Сентре) це не мало б.

Отже, Європейський суд з прав людини чітко констатує правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через будь-які негаразди із його контрагентом.

Більш того, відповідно до ст. 61 Конституції України, зокрема юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

А згідно з частиною першою ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до частини другої ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, вимоги якої Відповідачем не виконано.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржене Позивачем податкове повідомлення-рішення Відповідача є протиправним і підлягає скасуванню.

Згідно зі ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення є, зокрема неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, тому, Постанова Черкаського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року скасовується та ухвалюється нова Постанова, якою адміністративний позов задовольняється повністю.

Відповідно до частини першої ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 139, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк-Агро» задовольнити, Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року скасувати, ухвалити нову Постанову, якою адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Уманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області форми «Р» від 05 лютого 2013 року №.

Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Уманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області (код за ) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк-Агро» (код за ) 2260 (дві тисячі двісті шістдесят) грн. 19 коп. судового збору, сплаченого Платіжними дорученнями від 20 травня 2013 року №1740 та від 07 листопада 2017 року №4906.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення її в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Постанову складено у повному обсязі 22.12.2017 року.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Кузьменко В.В.

Степанюк А.Г.