Справа № 821/1419/17
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/1419/17
Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кузьменко Н.А.,

при секретарі Рябчич А.М.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом приватного підприємства "Корнет-Стиль" до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 10.07.2017 р. про збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 220277,50 грн , -

встановив:

22 вересня 2017 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява приватного підприємства "Корнет-Стиль" (далі позивач, ПП «Корнет-Стиль») до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі відповідач, ГУ ДФС у Херсонській області) з позовними вимогами про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 10.07.2017 р. про збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 220277,50 грн.

Обґрунтовуючи свою правову позицію позивач в адміністративному позові зазначив, що на підставі акта перевірки №142/21-22-14-01/24117824 від 15.06.2017 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 10.07.2017 року № НОМЕР_1, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 220277,50 грн. Позивач вважає висновки відповідача викладені в акті перевірки, що стали підставою для винесення спірного податкового повідомлення - рішення, безпідставними та такими, що винесені з порушенням норм чинного законодавства України. З наведеного позивач робить висновок про наявність підстав для постановлення судового рішення про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 10.07.2017 р. про збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 220277,50 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в адміністративному позові.

Відповідач 09 листопада 2017 року надав письмові заперечення, в яких позовні вимоги не визнає з тих підстав, що дії відповідача по проведенню перевірки є правомірними та вчинені в порядок і спосіб передбачений ПК України, висновки акту перевірки не спростовано позивачем, а тому відсутні підстави для скасування спірного податкового повідомлення-рішення. Все це на думку відповідача є підставами для залишення адміністративного позову без задоволення.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечували, посилаючись на обставини викладені в акті перевірки.

Розглянувши надані сторонами документи, заслухавши представників сторін, зясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, судом встановлено наступне.

ПП "Корнет- Стиль" зареєстровано як юридичну особу розпорядженням Херсонського міськвиконкому №00008311 від 06 серпня 1996 року, знаходиться на податковому обліку в Херсонській ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області. Позивач є платником податку на прибуток приватних підприємств.

В період з 25.04.2017 року по 08.06.2017 року Головним управлінням ДФС у Херсонській області, відповідно до наказу від 11.04.2017 року за №278, проведено планову виїзну перевірку ПП "Корнет-Стиль" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 30.06.2016 року, відповідно до плану перевірки.

Результати перевірки оформлено актом від 15.06.2017 року за №142/21-22-14-01/24117824.

Відповідно до висновків, викладених в зазначеному акті, в тій частині яка є предметом оскарження в даній справі, в ході перевірки встановлено порушення п.44.1 ст.44, пп. 134.1.1 п.134.1 ст. 134, пп. 138.1.1 п. 138.1, п.138.8, пп.138.10.2, п.138.10. ст.138, пп.139.1.1, 139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України (із змінами та доповненнями), ст.ст. 1,2,9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пункту 15 П(С)БО 7 "Основні засоби", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України "Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку" від 27.04.2000 року №92 (із змінами та доповненнями), пунктів 11,12 П(С)БО 16 "Витрати", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України "Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку" від 31.12.1999 №318 (із змінами та доповненнями), пункту 4 П(С)БО 10 "Дебіторська заборгованість", п.3.12 Положення про технічне обслуговування і ремонт дорожніх транспортних засобів автомобільного транспорту, затвердженого наказом Мінтрансу України від 30.03.1998 року № 102, п.28 розділу 6 Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 30.09.2003 року №561, в результаті чого занижено додаток на прибуток на загальну суму 219267 грн, з них за 2014 рік 61019 грн, за 2015 рік 158248 грн, завищено фінансовий результат до оподаткування (збиток) на суму 422731 грн.

Після розгляду заперечень позивача на акт перевірки відповідач скорегував відповідну частину висновку в наступній редакції в частині встановлених порушень з податку на прибуток: пп.134.1.1. п.134.1 ст.134, пп. 138.1.1 п. 138.1, п.138.8, пп.138.10.2, п.138.10. ст.138, пп.139.1.1, 139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України (в редакціях чинних на момент порушень), ст.ст. 1,2,9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пункту 15 П(С)БО 7 "Основні засоби", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України "Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку" від 27.04.2000 року №92 (із змінами та доповненнями), пунктів 6,11,12 П(С)БО 16 "Витрати", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України "Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку" від 31.12.1999 №318 (із змінами та доповненнями), пункту 4 П(С)БО 10 "Дебіторська заборгованість", п.3.12 Положення про технічне обслуговування і ремонт дорожніх транспортних засобів автомобільного транспорту, затвердженого наказом Мінтрансу України від 30.03.1998 року № 102, п.28 розділу 6 Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 30.09.2003 року №561, ст.7 Експлуатаційних норм середнього ресурсу пневматичних шин колісних транспортних засобів і спеціальних машин, виконаних на колісних шасі, затверджених наказом Мінтрансу України від 20.05.2006 року №488, ст.8 Правил експлуатування акумуляторних свинцевих стартер них батарей колісних транспортних засобів і спеціальних машин, виконаних на колісних шасі, затверджених наказом Мінтрансу України від 02.07.2008 року №795, в результаті чого занижено додаток на прибуток на загальну суму 206392 грн, з них за 2014 рік 55542 грн, за 2015 рік 150850 грн, завищено фінансовий результат до оподаткування (збиток) на суму 374531 грн.

З огляду на виявлені порушення ГУ ДФС у Херсонській області 10 липня 2017 року прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким підприємству збільшено суму грошового зобов'язання по податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 220277,50 грн., в тому числі основного платежу 206392,00 грн. та фінансової санкції 13885,50 грн.

Позивач, вважаючи прийняте податковим органом податкове повідомлення-рішення протиправними, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

При вирішенні спору по суті, суд виходить із наступного.

Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч.2 ст.5 КАС України).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За вимогами пп.14.1.27 п.14.1 ст.14 ПК України витратами є сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до п.138.2 ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідач не вважає надані підприємством первинні документи підставою для застосування п.138.2 ст.138 ПК України, в розумінні пп.14.1.27 п.14.1 ст.14 ПК України.

Об'єктом оподаткування податком на прибуток є: прибуток із джерелом походження з прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

зменшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

збільшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку) (пп.134.1.1. п.134.1 ст.134 ПК України в редакції чинній на момент правовідносин).

Витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку… (пп.138.1.1 п.138.1 ст.138 ПК України в редакції чинній на 2014 рік).

До складу інших витрат включаються: адміністративні витрати, спрямовані на обслуговування та управління підприємством:

а) загальні корпоративні витрати, в тому числі організаційні витрати, витрати на проведення річних та інших зборів органів управління, представницькі витрати;

б) витрати на службові відрядження й утримання апарату управління підприємством (у тому числі витрати на оплату праці адміністративного апарату) та іншого загальногосподарського персоналу;

в) витрати на утримання основних засобів, інших необоротних матеріальних активів загальногосподарського використання (оперативна оренда (у тому числі оренда легкових автомобілів), придбання пально-мастильних матеріалів, стоянка, паркування легкових автомобілів, страхування майна, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, водопостачання, водовідведення, охорона);

г) винагороди за консультаційні, інформаційні, аудиторські та інші послуги, що отримує платник податку для забезпечення господарської діяльності;

ґ) витрати на оплату послуг зв'язку (пошта, телеграф, телефон, телекс, телефакс, стільниковий зв'язок та інші подібні витрати);

д) амортизація нематеріальних активів загальногосподарського використання;

е) витрати на врегулювання спорів у судах;

є) плата за розрахунково-касове обслуговування та інші послуги банків;

ж) інші витрати загальногосподарського призначення (пп.138.10.2 п.138.10 ст.138 ПК України в редакції чинній на 2014 рік)

Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

У разі втрати, знищення або зіпсуття зазначених документів платник податку має право письмово заявити про це контролюючому органу та здійснити заходи, необхідні для поновлення таких документів. Письмова заява має бути надіслана до/або разом із поданням розрахунку податкових зобов'язань за звітний податковий період. Платник податків зобов'язаний відновити втрачені, знищені або зіпсовані документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження такої заяви до контролюючого органу.

Якщо платник податку поновить зазначені документи в наступних податкових періодах, підтверджені витрати включаються до витрат за податковий період, на який припадає таке поновлення (пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України в редакції чинній на 2014 рік)

Податковий орган вважає, що позивач завищив у 2014-2016 роках витрати на вартість списаних запчастин та інших матеріалів, що не підтверджені первинними документами на загальну суму 115079 грн.

Такі висновки відповідач обґрунтовує тим, що ПП «Корнет-Стиль» веде облік пробігу (напрацювання) автошин, що є порушенням ст.7 «Експлуатаційної норми середнього ресурсу пневматичних шин колісних транспортних засобів і спеціальних машин, виконаних на колісних шасі» (затверджені наказом Мінтрансу України від 20.05.2006 року №488).

Також відповідач вказує на не ведення ПП «Корнет-Стиль» обліку наробітку кожної акумуляторної батареї, що є порушенням ст.8 Правил експлуатування акумуляторних свинцевих стартер них батарей колісних транспортних засобів і спеціальних машин, виконаних на колісних шасі, затверджених наказом Мінтрансу України від 02.07.2008 року №795.

Відповідач зазначає, що оскільки позивачем документально не підтверджено технічно-несправний стан автотранспортних засобів та не надано до перевірки актів приймання-здачі відремонтованих основних засобів, не оформлено належним чином облік автошин та акумуляторних батарей, в результаті чого завищено витрати на вартість списаних запчастин та інших матеріалів, що не підтверджені первинними документами.

Преамбула до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачає, що цей ОСОБА_5 визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що господарська операція - це дія або подія, що викликає зміни у структурі активів і зобов'язань, власному капіталі підприємства. Юридичний аспект вчинених господарських дій або подій не входять до складу поняття "господарська операція" (бухгалтерський чи економічний ефект).

ОСОБА_5 поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством (ч.1 ст.2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку (ч. 2 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Згідно з вимогами ст. 4 цього Закону одним із принципів бухгалтерського обліку є превалювання суті над формою, тобто операції обліковуються відповідно до їх суті, а не лише з урахуванням юридичної форми.

Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ч.1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити:

назву документа (форми);

дату складання;

назву підприємства, від імені якого складено документ;

зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Проте, в акті перевірки та в листі «Про результати розгляду заперечень» №2545/10/21-22-14-01-14 від 06.07.2017 року відповідач наводить перелік, як актів списання шин так і актів списання акумуляторних батарей. Фактично податковий орган мотивує свою позицію недоведеністю, з боку позивача, необхідності списання шин та акумуляторних батарей та не документуванням кожного етапу дій по списанню певними первинними документами.

Стосовно твердження відповідача про порушення відповідачем вимог бухгалтерського обліку, суд зазначає таке.

Наказом Мінтрансу України від 30 березня 1998 р. N 102 затверджено Положення про технічне обслуговування і ремонт дорожніх транспортних засобів автомобільного транспорту (далі Положення №102).

ОСОБА_5 Положення визначає порядок проведення технічного обслуговування і ремонту дорожніх транспортних засобів і розповсюджується на юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють експлуатацію, технічне обслуговування і ремонт дорожніх транспортних засобів (за винятком тролейбусів, мопедів і мотоциклів) незалежно від форм власності (п.1.1. Положення №102).

Технічне обслуговування ДТЗ виконується у планово-обов'язковому порядку, включаючи визначений цим документом та інструкціями виробників перелік обов'язкових робіт (п.3.7 Положення №102).

Поточний ремонт виконується за потребою, згідно з результатами діагностування технічного стану ДТЗ, або за наявності несправностей і призначений для забезпечення або відновлення його роботоздатності (п.3.12 Положення №102).

Відповідач вважає, що комплекс заходів по заміні шин або акумуляторних батарей є поточним ремонтом дорожнього транспортного засобу, який за приписами п.3.12 Положення №102 повинен базуватись на результатах діагностування технічного та підтверджуватись доказами несправності таких транспортних засобів.

Позиція податкового органу прямо суперечить приписам Положення №102 з огляду на таке.

До поточного ремонту ДТЗ належать роботи, пов'язані з одночасною заміною не більше двох базових агрегатів (крім кузова і рами).

Перелік базових агрегатів наводиться у додатку Г.

Перелік базових агрегатів ДТЗ:

1. Двигун з картером зчеплення у зборі.

2. Коробка передач, роздавальна коробка.

3. Гідромеханічна передача.

4. Задній міст (вісь).

5. Середній міст (вісь).

6. Передня вісь (міст).

7. Рульове керування.

8. Кабіна вантажного та кузов легкового автомобіля.

9. Кузов автобуса.

10. Рама.

11. Підйомне обладнання платформи автомобіля-самоскида (додаток Г до Положення №102).

Операції щодо заміни на ДТЗ шин та акумуляторних батарей не належать до реконструкції, модернізації, технічного переозброєння та інших видів поліпшення ДТЗ (п. 3.19 Положення №102).

Тобто операції щодо заміни на ДТЗ шин та акумуляторних батарей ніяким чином не можуть порушити приписи п.3.12 Положення №102, а висновки про порушення позивачем цих норм є безпідставними.

Наказом Міністерства фінансів України від 30 вересня 2003 р. N 561 затверджено Методичні рекомендації з бухгалтерського обліку основних засобів.

Методичні рекомендації з бухгалтерського обліку основних засобів можуть застосовуватися підприємствами, організаціями та іншими юридичними особами, їх філіями та іншими виділеними на окремий баланс підрозділами (далі - підприємства) незалежно від форм власності і організаційно-правових форм (крім банків і бюджетних установ та підприємств, які відповідно до законодавства складають фінансову звітність за міжнародними стандартами фінансової звітності) (абз.1 п.1 Методичних рекомендацій).

В даній нормі зазначено рекомендаційний характер відповідних Методичних рекомендацій оскільки їх «можуть застосовувати» підприємства, організації та юридичні особи, але вони не є обовязковими. Зазначене позбавляє відповідача права притягати позивача до відповідальності за невиконання приписів Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів, в тому числі п.28 розділу 6.

Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 20 травня 2006 р. N 488 затверджено Експлуатаційні норми середнього ресурсу пневматичних шин колісних транспортних засобів і спеціальних машин, виконаних на колісних шасі.

Пневматичну шину списують у разі досягнення фактичного пробігу, що відповідає установленим (скоригованим) нормам. У картці обліку пробігу (наробітку) пневматичної шини (додаток 5) зазначають сумарний пробіг до списання та інформацію про подальше використання шини - відновлення зношеного протектора, ремонт або її переробка (утилізування). У цьому разі картка обліку пробігу (наробітку) пневматичної шини має статус акта її списання. Картку підписують члени комісії з питань втрати пневматичними шинами споживчих властивостей (п.7.1 Експлуатаційних норм середнього ресурсу пневматичних шин колісних транспортних засобів і спеціальних машин, виконаних на колісних шасі).

Одночасне списання комплекту пневматичних шин з одного КТЗ допускається оформлювати складанням одного акта списання комплекту пневматичних шин (далі - Акт), до якого додають картки обліку пробігу (наробітку) пневматичних шин, які списують цим актом. Акт підписується комісією з питань обліку пробігу (наробітку), обігу і списання пневматичних шин (далі - комісія).

В Акті повинна бути наведена така інформація: назва і номер Акта; дата його складання та затвердження; склад комісії; торгова марка, модель та державний реєстраційний номер КТЗ, шини якого списують; познаки розміру шин, їх виробника, моделі та порядкові чи інвентарні номери шин; їх фактичні пробіги на дату списання; норма середнього ресурсу пневматичних шин; причини їх списання та висновки комісії.

Підписання комісією карток обліку пробігу (наробітку) пневматичних шин, які додають до Акта, не обов'язкове (п.7.11 Експлуатаційних норм середнього ресурсу пневматичних шин колісних транспортних засобів і спеціальних машин, виконаних на колісних шасі).

Відповідач вважає, що позивач порушив даний розділ Експлуатаційних норм середнього ресурсу пневматичних шин колісних транспортних засобів і спеціальних машин, виконаних на колісних шасі, оскільки у нього відсутні картки обліку пробігу (наробітку) пневматичної шини.

Однак така позиція є помилковою з таких підстав.

Норми середнього ресурсу нових пневматичних шин використовують у випадках, коли: планують і прогнозують економічну діяльність підприємств та організацій; розробляють тарифи на перевезення; розробляють бізнес-плани; оцінюють КТЗ як майно; визначають підстави для списання зношених пневматичних шин; прогнозують експлуатаційну безпечність КТЗ; прогнозують або оцінюють забруднення довкілля дрібнодисперсними продуктами зношення пневматичних шин на дорогах; контролюють раціональність використання експлуатаційних ресурсів; прогнозують обсяги утилізації зношених пневматичних шин (п.3.1 Експлуатаційних норм середнього ресурсу пневматичних шин колісних транспортних засобів і спеціальних машин, виконаних на колісних шасі).

Норми застосовують для списання пневматичних шин, якщо фактичний пробіг пневматичних шин досягає установлених норм. Проте це не обов'язкова й не єдина умова для списання.

У разі виявлення експлуатаційних чи виробничих дефектів, з якими пневматичні шини не допускають до експлуатації з огляду на небезпечність їхнього технічного стану або не ремонтують через неприйнятні витрати, шини списують на підставі акта, складеного за вимогами чинних правил експлуатації шин, незалежно від того, чи відповідає їхній фактичний ресурс Нормам (п.3.2 Експлуатаційних норм середнього ресурсу пневматичних шин колісних транспортних засобів і спеціальних машин, виконаних на колісних шасі).

Класифікація транспортних засобів, застосована в Нормах, виконана лише для цілей унормування середнього ресурсу пневматичних шин, які приймають участь у русі вулично-дорожньою мережею загального користування та/або в русі під час виконання спеціальних технологічних операцій (п.3.6 Експлуатаційних норм середнього ресурсу пневматичних шин колісних транспортних засобів і спеціальних машин, виконаних на колісних шасі).

Тобто норми не використовуються для цілей оподаткування, а їх дотримання у разі виявлення експлуатаційних чи виробничих дефектів є не обовязковим, списання шин в такому разі відбувається за актом списання, що і зроблено позивачем.

Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 2 липня 2008 р. N 795 затверджено Правила експлуатування акумуляторних свинцевих стартерних батарей колісних транспортних засобів і спеціальних машин, виконаних на колісних шасі (далі- Правила №795).

Дія цих Правил поширюється на юридичних і фізичних осіб, діяльність яких пов'язана з виготовленням, транспортуванням, застосуванням, обслуговуванням, ремонтом, зберіганням і передачею на утилізування хімічних джерел струму, зокрема акумуляторних свинцевих стартерних батарей, які застосовуються в колісних транспортних засобах і спеціальних машинах, виконаних на їхніх шасі, зокрема для живлення спеціального устаткування (п.1.3 Правила №795).

Правила встановлено з метою:

забезпечення належного технічного стану колісних транспортних засобів і спеціальних машин, виконаних на їхніх шасі;

убезпечення технологічних операцій/робіт з підтримування АБ у належному технічному стані;

упорядкування діяльності суб'єктів у сфері поводження з АБ;

ощадливого використання ресурсу АБ;

упорядкування обігу, обліку наробітку і списання АБ;

підготовки до утилізування АБ, що вичерпали ресурс чи втратили споживчі властивості іншим чином;

визначення процедури здачі АБ на утилізування з метою попередження забруднення довкілля (п.1.3 Правила №795).

АБ, яка вичерпала встановлений ресурс, списують згідно з висновками комісії, яку наказом керівника підприємства чи організації уповноважують визначати фактичний технічний стан АБ, приймати рішення стосовно подальшого експлуатування АБ: ремонту, оформлення претензій до продавця (виробника, виконавця робіт з гарантійного обслуговування та/або ремонту АБ чи КТЗ), списання, передання на утилізування тощо. Рішення комісії з наведенням причини зняття АБ з експлуатування зазначають в картці обліку, яку веде спеціально призначена посадова особа (далі - відповідальний за облік і обіг АБ). Оформлена картка обліку з висновками про списання АБ є актом її списання (п.8.4 Правил №795).

Тобто Правила №795 взагалі не встановлені для цілей оподаткування, їх розроблено на виконання ст.6 Закону України «Про хімічні джерела струму», який згідно преамбули, визначає правові, організаційні та економічні засади у сфері поводження з хімічними джерелами струму і спрямований на суттєве покращення екологічної ситуації в Україні за рахунок зменшення впливу відпрацьованих хімічних джерел струму шляхом утилізації відпрацьованих хімічних джерел струму.

Стаття ж 6 Закону України «Про хімічні джерела струму» має таку редакцію:

Державне управління у сфері хімічних джерел струму передбачає:

розробку, узгодження, прийняття та виконання загальнодержавних, галузевих, регіональних та місцевих програм розвитку хімічних джерел струму;

сприяння реалізації інвестиційних програм розвитку виробництв вітчизняних хімічних джерел струму, спеціалізованих виробництв з утилізації та спеціалізованих підприємств з утилізації;

розробку та прийняття органами виконавчої влади в межах їх компетенції нормативно-правових актів, державних норм, правил, стандартів щодо виробництва хімічних джерел струму, їх експлуатації, заготівлі та утилізації відпрацьованих хімічних джерел струму.

Враховуючи викладене позиція відповідача про притягнення позивача до відповідальності за порушення приписів Правил №795 для цілей оподаткування є помилковою.

Таким чином, відповідач помилково послався на порушення позивачем наведених нормативних актів, оскільки ПП «Корнет-Стиль» порушень податкового законодавства в розглянутих випадках не допустило, доказів протилежного сторони суду не надали.

Оскільки позивач складав акти списання автомобільних шин та акумуляторних батарей та належним чином відображав списання в бухгалтерському обліку та податковому обліку, спірне податкове повідомлення-рішення не відповідає ознакам правомірності та обґрунтованості.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Так, наведені відповідачем аргументи не є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими доказами, що обргунтовують його позицію.

Окремо суд звертає увагу, що відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з'ясування всіх обставин у справі (ч.4,5 ст.11, ч.2 ст. 69, ч.5 ст.71 КАС України). Обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він як відповідач заперечує адміністративний позов (ч.2 ст. 71 КАС України).

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали", а якщо такі приписи відповідач без поважних причин не виконує, то "суд вирішує справу на основі наявних доказів" (ч. 4,6 ст. 71 КАС України).

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідачем не надано суду доказів протиправності дій позивача, як і не доведено правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, а доводи викладені в запереченнях на адміністративний позов спростовуються наявними в справі матеріалами.

Позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог, натомість наявні в матеріалах справи докази дають суду підстави для висновку про неправомірність дій відповідача.

В разі встановлення судом невідповідності частини рішення субєкта владних повноважень вимогам чинного законодавства, наслідком є визнання такого акта частково протиправним, при умові, що цю частину може бути ідентифіковано (виокремлено, названо) та що без неї оспорюваний акт в іншій частині (частинах) не втрачає свою цілісність, значення.

Зокрема, частково протиправним можна визнати якусь частину, пункт, речення рішення або рішення в частині нарахування певної суми окремого виду податку чи збору, накладення штрафних (фінансових) санкцій в якійсь сумі.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого субєкта владних повноважень.

В даному випадку суд не може ідентифікувати правомірні частини податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 10.07.2017 р., а тому останнє підлягає скасуванню.

На підставі вимог частини 3 статті 160 КАС України, в судовому засіданні 12 грудня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 14, 71, 86, 94, 158 163 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області № НОМЕР_1 від 10.07.2017 р. про збільшення приватному підприємству "Корнет-Стиль" грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 220277,50 грн.

Стягнути на користь приватного підприємства "Корнет-Стиль" () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області () судові витрати зі сплати судового збору у сумі 3304,16 грн, шляхом безспірного списання коштів органами казначейської служби України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови виготовлено та підписано суддею 18 грудня 2017 року.

Суддя Кузьменко Н.А.

кат. 8.3.1.