Справа № 817/1672/17
Суддя: Щербаков В.В.
Дата ухвалення: 2017-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 грудня 2017 року м. РівнеСправа №817/1672/17

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області, Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування висновку, скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області (далі ГУ ДФС у Рівненській області, відповідач 1), Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області (далі ГУ ДСНС України у Рівненській області, відповідач 2) про визнання протиправним та скасування висновку від 22.08.2017 №4442/10/17-00-13-07-04 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 Закону України "Про очищення влади", скасування наказів від 21.09.2017 №246 та від 06.10.2017 №257о/с, поновлення на посаді фахівця відділення цивільного захисту 2 державно-пожежного рятувального загону ГУ ДСНС України у Рівненській області з охорони об'єктів (ВП Рівненська АЕС), та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорювані висновок та накази є протиправними та такими, що винесені з порушенням норм чинного законодавства. Так, оспорюваним висновком встановлено недостовірність відомостей, вказаних позивачем у своїй декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2016 рік, зокрема, в частині невідповідності вартості майна, набутого за час перебування на посадах, визначених у п.п.1-10 ч.1 ст.2 Закону України «Про очищення влади», а саме: вартість автомобіля марки «NISSAN X-TRAIL», 2015 року випуску, обємом двигуна 1598 см.куб., не відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані із законних джерел та не відображено відомості щодо казарми як майна, яке перебувало у безоплатному користуванні. Вважає оспорюваний висновок безпідставним та незаконним. Зазначає, що при проведенні перевірки було порушено її процедуру, не досліджено усіх необхідних документів та не з'ясовано усіх обставин, що мали значення, зокрема, кошти на придбання автомобіля були отримані позивачем від батька, а також за рахунок власних заощаджень та збільшення за рахунок валютних курсових різниць. Крім того, автомобіль був придбаний не в момент перебування на посадах, визначених у п.п.1-10 ч.1 ст.2 Закону України «Про очищення влади».

Відповідач 1 позов не визнав з підстав, викладених у письмових запереченнях, які обґрунтовані тим, що перевіркою достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 Закону України «Про очищення влади», проведеною відносно позивача, встановлено, що згідно з відомостями з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб України загальна сума доходів позивача, як декларанта за період з 1998 року по 2015 рік становить 7127,69грн. В той же час вартість придбаного у 2016 році автомобіля марки «NISSAN X-TRAIL», 2015 року випуску, обємом двигуна 1598 см.куб. становить 670000,00. Відтак, на недостатності суми доходів отриманих позивачем із офіційних джерел для придбання вказаного автомобіля, що стало підставою для складення за наслідками перевірки висновку. Під час здійснення перевірки ГУ ДФС у Рівненській області діяло відповідно до вимог Закону України «Про очищення влади», на підставі повноважень визначених постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання реалізації Закону України «Про очищення влади» від 16.10.2014 №563. Вважає оспорюваний висновок правомірним, обґрунтованим і таким, що винесений в межах чинного законодавства України.

Відповідач 2 позов не визнав з підстав, викладених у письмових запереченнях, які обґрунтовані тим, що 12.06.2017 позивач, як кандидат на посаду фахівця відділення цивільного захисту 2 державно-пожежного рятувального загону ГУ ДСНС України у Рівненській області з охорони обєктів (ВП «Рівненська АЕС»), надав згоду на проходження перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади». 22.08.2017 висновком ГУ ДФС України у Рівненській області за №4442/10/17-00-13-07-04 було встановлено невідповідність таких відомостей. У звязку з чим контракт з позивачем був припинений 06.10.2017 за пунктом 176 підпунктом 12 (в інших випадках, передбачених законом), відповідно до якого у випадку, передбаченому п.14 ст.5, особа підлягає звільненню з посади у порядку, передбаченому Законом України «Про очищення влади». Оскільки звільненню позивача передував саме висновок ГУ ДФС України у Рівненській області, за наслідками перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади», то підстави для скасування наказів відсутні.

В ході судового розгляду, судом було прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, було прийнято на службу та зараховано до кадрів Державної служби України з надзвичайних ситуацій з 15.08.2013, присвоєно спеціальне звання рядового служби цивільного захисту і зараховано на всі види курсантського забезпечення курсантів відповідно до наказу Львівського державного університету безпеки життєдіяльності від 12.08.2013 №351о/с (а.а.с.9-11, 26).

06.06.2017 ОСОБА_1, згідно з наказом Державної служи України з надзвичайних ситуацій від 06.06.2017 №277, присвоєно спеціальне звання лейтенант служби цивільного захисту та особистий номер, а також направлено для подальшого проходження служби в розпорядження начальника ГУ ДСНС України у Рівненській області (а.а.с.23-24).

21.06.2017 ОСОБА_1 призначено на посаду фахівця відділення цивільного захисту 2 державно-пожежного рятувального загону ГУ ДСНС України у Рівненській області з охорони обєктів (ВП «Рівненська АЕС»).

13.06.2017 ГУ ДСНС України у Рівненській області, на підставі особистої заяви позивача від 12.06.2017 (а.с.46), був скерований запит за №02-3031/09 до ГУ ДФС у Рівненській області про проведення перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади» щодо надання інформації про ОСОБА_1 щодо достовірності відомостей, вказаних у п.2 ч.5 ст.5 Закону України «Про очищення влади».

За результатами перевірки ГУ ДФС у Рівненській області надіслало до ГУ ДСНС України у Рівненській області висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 Закону України «Про очищення влади» від 22.08.2017 за №4442/10/17-00-13-07-04 відносно ОСОБА_1 (а.а.с.12-13).

У вказаному висновку фіскальним органом встановлена недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) набутого ОСОБА_1 за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини 1 статті 2 Закону України «Про очищення влади», які не відповідають наявній податковій інформації про майно (майнові права) ОСОБА_1, а саме: автомобіль марки «NISSAN X-TRAIL», 2015 року випуску, обємом двигуна 1598 см.куб., не відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані із законних джерел та не відображено відомостей щодо казарми як майна, що перебувало у безоплатному користуванні ОСОБА_1

06.10.2017 ГУ ДСНС України у Рівненській області прийнято наказ за №257, відповідно до якого лейтенанта служби цивільного захисту, фахівця відділення цивільного захисту 2 державно-пожежного рятувального загону ГУ ДСНС України у Рівненській області з охорони обєктів (ВП «Рівненська АЕС»), ОСОБА_1, звільнено в запас Збройних сил України (з постановкою на облік), припинено контракт за пунктом 176 підпункту 12 (в інших випадках, передбачених законом), виключено з кадрів ДСНС України та знято з усіх видів забезпечення з 06.10.2017 (а.а.с.20-21).

Як підставу звільнення вказано вимоги наказу ГУ ДСНС України у Рівненській області від 21.09.2017 №246 (а.с.22) та висновок ГУ ДФС у Рівненській області від 22.08.2017 за №4442/10/17-00-13-07-04, лист ГУ ДФС у Рівненській області від 14.09.2017 №4960/10/17-00-13-07-05 та наказ ДПРЗ-2 ГУ ДСНС України у Рівненській області від 06.10.2017 №113.

Вважаючи оспорювані накази та висновок відповідачів протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про очищення влади» від 16.09.2014 №1682-VII (далі - Закон №1682-VII), очищення влади (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (далі - посади) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.2 ст.1 Закону №1682-VII, очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України ОСОБА_2, підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини, і ґрунтується на принципах: верховенства права та законності; відкритості, прозорості та публічності; презумпції невинуватості; індивідуальної відповідальності; гарантування права на захист.

Частиною 3 статті 1 Закону №1682-VII передбачено, що протягом десяти років з дня набрання чинності цим Законом посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у частинах першій, другій, четвертій та восьмій статті 3 цього Закону, а також особи, які не подали у строк, визначений цим Законом, заяви, передбачені частиною першою статті 4 цього Закону.

Пунктом 10 частини 1 статті 3 Закону №1682-VII визначено, що заходи з очищення влади (люстрації) здійснюються щодо інших посадових та службових осіб (крім виборних посад) органів державної влади, органів місцевого самоврядування.

Частиною 8 статті 3 Закону №1682-VII встановлено, що заборона, передбачена частиною третьою статті 1 цього Закону, застосовується до осіб, перевірка стосовно яких встановила недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, складених за формою, що встановлена Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

За приписами частини 1 статті 4 Закону №1682-VII, особи, які перебувають на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, подають керівнику або органу, зазначеному у частині четвертій статті 5 цього Закону, власноручно написану заяву, у якій повідомляють про те, що до них застосовуються заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 цього Закону, або повідомляють про те, що до них не застосовуються відповідні заборони, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей щодо них відповідно до цього Закону (далі - заява).

В силу приписів пункту 2 частини 5 статті 5 Закону України №1682-VII, перевірці підлягає достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» (далі - декларація), набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Таким чином, інформація про недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаних у декларації, або виявлених органами державної фіскальної служби у процесі проведення перевірки, є підставою для застосування заборони лише з урахуванням обов'язкових умов, що таке майно (майнові права) було набуте за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини 1 статті 2 Закону №1682-VII, і його вартість не відповідає доходам, отриманим із законних джерел.

Як вбачається з оспорюваного висновку, в основу його прийняття покладено твердження відповідача 1 щодо встановлення під час перевірки недостовірності відомостей, зазначених у п.2 ч.5 ст.5 Закону №1682-VII, вказаних у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2016 рік, яке полягало у тому, що сума доходів декларанта за період з 1998 року по 2016 рік становить 7127,69грн. В той же час вартість придбаного у 2016 році автомобіля марки «NISSAN X-TRAIL», 2015 року випуску, обємом двигуна 1598 см.куб. становить 670000,00грн., що є недостатньою на придбання легкового та про невідповідність вартості даного майна наявній податковій інформації про доходи, отримані позивачем із законних джерел.

Процедура проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки достовірності відомостей, визначених п.2 ч.5 ст.5 Закону №1682-VII, зазначених особами, перелік яких наведено у пунктах 1 - 11 частини 1 статті 2 Закону №1682-VII, у деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік, за формою, встановленою Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» визначена Порядком проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 Закону №1682-VII, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.11.2014 №1100, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 04.11.2014 за №1385/26162 (далі Порядок №1100).

Відповідно до п.2 Порядку №1100, перевірки проводяться апаратом Державної фіскальної служби України, а також її територіальними органами (державними податковими інспекціями) за місцем проживання особи, стосовно якої проводиться перевірка.

Згідно з п. 3 Порядку №1100, перевірка включає такі стадії:

1) отримання від керівника відповідного органу запиту про проведення перевірки достовірності відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, а також копії декларації цієї особи;

2) одержання у разі необхідності від державних органів, органів місцевого самоврядування, банків, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації, копій підтвердних документів, які стосуються відомостей, зазначених у декларації, у тому числі копії трудової книжки (послужного списку) особи, стосовно якої проводиться перевірка;

3) проведення перевірки, що фактично полягає в: аналізі наявної в контролюючого органу податкової інформації щодо доходів, отриманих особою, стосовно якої проводиться перевірка, з метою з'ясування джерел їх отримання, в тому числі щодо повноти їх відображення в декларації; порівнянні відомостей про вказане в декларації майно (майнові права), набуте (набуті) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, з наявною в контролюючого органу податковою інформацією про майно (майнові права) такої особи з метою з'ясування достовірності відомостей щодо його (їх) наявності; порівняльному аналізі наявної інформації з метою з'ясування відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел;

4) повідомлення особі, стосовно якої проводиться перевірка, про виявлення перевіркою всіх недостовірностей та/або невідповідностей;

5) одержання від особи, стосовно якої проводиться перевірка, письмового пояснення та підтвердних документів щодо виявлених перевіркою недостовірностей та/або невідповідностей з метою обов'язкового їх розгляду та врахування при підготовці висновку про перевірку;

6) підготовка висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", за встановленою формою (далі - висновок про результати перевірки) та надсилання його відповідному органу, від якого отримано запит про перевірку та копію декларації особи, стосовно якої проводилася перевірка.

Пунктом 4 Порядку №1100 визначено, що при проведенні перевірки використовується наявна в інформаційних ресурсах контролюючих органів податкова інформація, інформація, що міститься в податкових деклараціях платників податків (у разі їх подання відповідно до законодавства), інша інформація, що надійшла до контролюючих органів. При перевірці контролюючим органом використовується інформація, надана особою, стосовно якої проводиться перевірка, з власної ініціативи чи за запитом контролюючого органу, а також інформація, що надходить від суб'єктів інформаційних відносин та платників податків (фізичних та юридичних осіб) в установленому законом порядку.

Абзацами 6-10 пункту 6 Порядку №1100 передбачено, що отримана та узагальнена податкова інформація порівнюється на предмет її достовірності з даними, вказаними в декларації. За результатами такого порівняння встановлюється відсутність/наявність недостовірностей та/або невідповідностей між податковою інформацією та вказаними в декларації відомостями, а також відсутність/наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел. Недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо особою, стосовно якої проводиться перевірка, не вказано або вказано неповну інформацію про таке майно (майнові права) у декларації. Наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо вартість такого майна (майнових прав) перевищує суму доходів, отриманих із законних джерел. Про встановлення недостовірності відомостей, які підлягали перевірці згідно з пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону, вказується у висновку про результати перевірки у разі, якщо вартість майна (майнових прав), набутого (набутих) особою, стосовно якої проводилася перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, перевищує суму доходів, отриманих із законних джерел.

Пунктом 12 Порядку №1100 передбачено, що у разі встановлення за результатами перевірки недостовірностей та/або невідповідностей у будь-якому з розділів декларації контролюючий орган, крім одержання в межах своїх повноважень від державних органів, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації та копій необхідних документів щодо зазначених відомостей, протягом трьох робочих днів з дня виявлення таких недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, стосовно якої проводиться перевірка, повідомляє про них таку особу з метою отримання пояснень причин виникнення недостовірностей та/або невідповідностей та копій документів, які підтверджують зазначені у декларації відомості.

З огляду на вказане, судом критично сприймається твердження позивача щодо відсутності повноважень у фіскальних органів для перевірки декларацій та складення висновків про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 Закону №1682-VII.

При цьому, судом встановлено, що легковий автомобіль «NISSAN X-TRAIL», 2015 року випуску, обємом двигуна 1598 см. куб., був придбаний позивачем у лютому 2016 року, вартість якого становила 670000,00грн., та який придбавався за рахунок власних заощаджень.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 №2235-ІІІ, законні джерела існування - заробітна плата, прибуток від підприємницької діяльності або власності, пенсія, стипендія, аліменти, соціальні виплати та допомога, власні фінансові заощадження або фінансова допомога від членів сім'ї, інших фізичних та юридичних осіб, що мають законні доходи.

Так, матеріалами справи підтверджено, надання пояснень ОСОБА_1 фіскальному органу щодо законності джерела доходів для придбання автомобіля, згідно з якими для придбання автомобіля було використано власні заощадження.

Відповідно до свідоцтва 1-ГЮ №286398 від 06.10.1995 про народження ОСОБА_1 батьком вказано особу ОСОБА_3 (а.с.27).

Статтею 198 Сімейного кодексу України визначено обовязок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Можливість надання матеріальної допомоги батьком позивача підтверджується свідоцтвом про реєстрацію машини серія АС №032180 від 12.03.2010 та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ВКС 014751 від 14.03.2007 (а.а.с.28-29).

Зі змісту оспорюваного висновку слідує, що його прийнято з урахуванням пояснень, наданих позивачем, проте, останні не взято до уваги, відповідачем 1 не враховано положень Сімейного кодексу України у частині правомірності отримання і використання позивачем коштів отриманих від батька, так як в даному випадку не перевірялась трудова діяльність батька та його доходи.

Свідоцтво про народження та свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів відповідають вимогам законодавства щодо належності та допустимості доказів, а тому є належним підтвердженням факту законності джерела доходів.

З огляду на викладене, висновки відповідача 1 про недостовірність відомостей, зазначених у п.2 ч.5 ст.5 Закону №1682-VII, вказаних у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2016 рік позивача не знаходять свого підтвердження наявними у матеріалах справи доказами, а відтак є безпідставними та необґрунтованими.

Пунктом 4 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 №593 (далі Положення №593), особи рядового і начальницького складу служби цивільного захисту належать до персоналу (кадрів) ДСНС.

Пунктом 5 Положення №593 передбачено, що особи начальницького складу є особами, уповноваженими на виконання функцій держави, на яких поширюється дія вимог та обмеження, передбачених Законом України «Про запобігання корупції».

Курсантами вважаються громадяни, які у встановленому порядку зараховані до навчальних закладів цивільного за денною формою навчання з метою здобуття вищої освіти за певним ступенем (освітньо-кваліфікаційним рівнем) і яким присвоєно спеціальні звання рядового і молодшого начальницького складу (п.8 Положення №593).

Згідно з п.15 Положення №593, склад осіб, які перебувають на службі цивільного захисту, поділяється на рядовий і начальницький. Особам рядовому складу присвоюється спеціальне звання - рядовий служби цивільного захисту.

Частиною 1 статті 4 Закону №1682-VII визначено, що Особи, які перебувають на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, подають керівнику або органу, зазначеному у частині четвертій статті 5 цього Закону, власноручно написану заяву, у якій повідомляють про те, що до них застосовуються заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 цього Закону.

Пунктом 11 ч.1 ст.2 Закону №1682-VII передбачено, що до переліку посади, щодо яких здійснюються заходи з очищення влади (люстрації), а саме заходи з очищення влади (люстрації) відносяться особи, які претендують на зайняття посад, зазначених у пунктах 1-10 частини першої статті.

ОСОБА_1 з 06.06.2017 набув статусу особи, яка претендує на зайняття посад, зазначених у пунктах 1-10 частини 1 статті 2 Закону №1682-VII.

Матеріалами справи підтверджено, що автомобіль марки «NISSAN X-TRAIL», 2015 року випуску, обємом двигуна 1598 см.куб. був придбаний 16.02.2016. Тобто до набуття позивачем статусу особи, яка претендує на зайняття посад, зазначених у пунктах 1-10 частини 1 статті 2 Закону №1682-VII.

Відповідно до ч.5 ст.5 Закону №1682-VII перевірці підлягають:

1) достовірність вказаних у заяві відомостей щодо незастосування заборон, передбачених частинами третьою та четвертою статті 1 цього Закону;

2) достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції" (далі - декларація), набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Таким чином, обовязковою умовою є не лише сам факт придбання автомобіля, а придбання його під час перебування на посадах визначених законом, відсутність хоча б однієї обставини виключає порушення закону.

Відповідачем 1 не було прийнято до уваги дату придбання автомобіля (13.02.2016) та дату початку перебування на посаді (10.06.2017), що виключає правомірність складання негативного висновку відносно позивача.

Крім того, суд звертає увагу відповідачів на те, що відповідно до ч.8 ст.5 Закону №1682-VII, день надсилання відповідних запитів та доданих до них документів, а також повідомлення до Міністерства юстиції України є днем початку проходження перевірки.

Частиною 11 статті 5 Закону №1682-VII передбачено, що орган, який проводив перевірку, надсилає висновок про результати перевірки, підписаний керівником такого органу (або особою, яка виконує його обов'язки), керівнику органу, передбаченому частиною четвертою цієї статті, не пізніше ніж на шістдесятий день з дня початку проходження перевірки.

Враховуючи, що відповідні запити були надіслані фіскальним органом у червні 2017 року, а оскаржуваний висновок було складено лише 22.08.2017, суд констатує порушення відповідачем 1 визначеного Законом №1682-VII строку проведення перевірки, що також свідчить про протиправність оскаржуваного висновку.

Згідно зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, оспорюваний висновок про результати перевірки достовірності відомостей передбачених п.2 ч.5 ст.5 Закону №1682-VII від 22.08.2017 за №4442/10/17-00-13-07-04 не відповідає критеріям правомірності та підлягає скасуванню судом.

Згідно з ч.14 ст.5 Закону №1682-VII, керівник органу, передбачений частиною четвертою цієї статті, на підставі висновку про результати перевірки, яким встановлено недостовірність відомостей, визначених пунктами 1 та/або 2 частини п'ятої цієї статті, не пізніше ніж на третій день з дня отримання такого висновку, керуючись положеннями частини третьої або четвертої статті 1 цього Закону, звільняє таку особу із займаної посади або не пізніше ніж на третій день з дня його отримання надсилає такий висновок керівнику органу (органу), до повноважень якого належить звільнення та ініціювання звільнення з посади особи, стосовно якої було здійснено перевірку, для її звільнення з посади у встановленому законом порядку не пізніше ніж на десятий день з дня отримання висновку.

Оскільки звільнення позивача відбулося на підставі протиправного висновку фіскального органу від 22.08.2017 № 4442/10/17-00-13-07-04, то оспорювані накази ГУ ДСНС України у Рівненській області від 21.09.2017 №246 та від 06.10.2017 №257о/с щодо звільнення ОСОБА_1 із займаної посади також підлягають скасуванню.

При цьому, оскільки нормами спеціального законодавства не врегульовані питання процедури поновлення на посаді поліцейських, звільнення яких визнано судом незаконним, суд згідно з положеннями ст.7 КАС України вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин положення КЗпП України.

Так, відповідно до ч.1 ст.235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у звязку з повідомленням про порушення вимог Закону України Про запобігання корупції іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 підлягає поновленню на тій посаді та у тому органі, з якого він був протиправно звільнений, з 07.10.2017.

Разом з тим, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу (ч.2 ст.235 КЗпП України).

Згідно з приписами ст.371 КАС України, негайно виконуються рішення суду, зокрема, про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Відповідно до п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (далі Порядок №100), у разі визнання середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період (п.8 Порядку №100).

Згідно з довідкою ГУ ДСНС України у Рівненській області від 17.10.2017 №87 (а.с.25), середньомісячний розмір заробітної плати ОСОБА_1 на день звільнення становить 5287,50грн., а середньоденний розмір заробітної плати 245,93грн.

Вимушений прогул позивача з 07.10.2017 по день ухвалення судового рішення 20.12.2017 становить 52 дні, а відтак, сума середнього заробітку, належна до виплати ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу становить 12788,36грн. (245,93 х 52)].

Відповідно до п.3 Порядку №100, усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Згідно з п.171.1 ст.171 Податкового кодексу України, особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку. Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобовязаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу (пп.168.1.1 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України).

Оскільки справляння і сплата податку з доходів громадян є відповідно обов'язком роботодавця, а не працівника, то сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу 12788,36грн., визначена без утримання такого податку та інших обов'язкових платежів, які повинен утримати та сплатити за працівника роботодавець.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідачами, всупереч вимогам КАС України, не доведено правомірності прийняття оспорюваних висновку та наказів, а тому адміністративний позов підлягає до задоволення повністю.

Підстави для застосування вимог ст.139 КАС України у суду відсутні.

Разом з тим, відповідно до положень ст.371 КАС України, судом допускається негайне виконання судового рішення в частині поновлення позивача на посаді та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати висновок Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області від 22.08.2017 №4442/10/17-00-13-07-04 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України «Про очищення влади», відносно ОСОБА_1.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної служби надзвичайних ситуацій України у Рівненській області від 21.09.2017 №246 "Про звільнення ОСОБА_1В.".

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної служби надзвичайних ситуацій України у Рівненській області від 06.10.2017 №257о/с "Про звільнення ОСОБА_1В.".

Поновити ОСОБА_1 (вул.Жовтнева, буд.2, с.Рудка, Володимирецький р-н, Рівненська обл., 34350; ідентифікаційний код фізичної особи НОМЕР_1) на посаді фахівця відділення цивільного захисту 2 державно-пожежного рятувального загону Головного управління Державної служби надзвичайних ситуацій України у Рівненській області з охорони обєктів (ВП «Рівненська АЕС») з 07.10.2017.

Стягнути з Головного управління Державної служби надзвичайних ситуацій України у Рівненській області (вул.Гетьмана Полуботка, 37 м.Рівне, 33028; ідентифікаційний код юридичної особи 38610634) на користь ОСОБА_1 (вул.Жовтнева, буд.2, с.Рудка, Володимирецький р-н, Рівненська обл., 34350; ідентифікаційний код фізичної особи НОМЕР_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 07.10.2017 по 20.12.2017 в сумі 12788,36грн. (дванадцять тисяч сімсот вісімдесят вісім гривень тридцять шість копійок).

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 (вул.Жовтнева, буд.2, с.Рудка, Володимирецький р-н, Рівненська обл., 34350; ідентифікаційний код фізичної особи НОМЕР_1) на посаді в фахівця відділення цивільного захисту 2 державно-пожежного рятувального загону Головного управління Державної служби надзвичайних ситуацій України у Рівненській області з охорони обєктів (ВП «Рівненська АЕС») з 07.10.2017 та в частині стягнення із Головного управління Державної служби надзвичайних ситуацій України у Рівненській області (вул.Гетьмана Полуботка, 37 м.Рівне, 33028; ідентифікаційний код юридичної особи 38610634) на користь ОСОБА_1 (вул.Жовтнева, буд.2, с.Рудка, Володимирецький р-н, Рівненська обл., 34350; ідентифікаційний код фізичної особи НОМЕР_1) середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць 5287,50грн. (п'ять тисяч двісті вісімдесят сім гривень п'ятдесят копійок) звернути до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд (пп.15.5 п.5 розділу VII "Перехідні положення" КАС України).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Щербаков В.В.