Справа № 826/3954/17
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2017-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/3954/17 Головуючий у 1-й інстанції: Мазур А.С.
Суддя-доповідач: Собків Я.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 листопада 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Сорочка Є.О., Троян Н.М.,

за участю секретаря: Бордунової К.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектний інститут «Спецавтоматика» про стягнення заборгованості у розмірі 2482,02 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектний інститут «Спецавтоматика» про стягнення заборгованості у розмірі 2482,02 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 вересня 2017 року в задоволенні вимог даного позову відмовлено.

Позивач не погоджуючись з прийнятим рішенням суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити його позов у повному обсязі.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до картки особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату пенсій науковим працівникам державного небюджетного підприємства за період з 01.10.2016 року по 31.12.2016 року за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 2482,02 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було надано підтверджуючих документів, що стали підставою для призначення пенсії ОСОБА_2, зокрема: довідки про підтвердження стажу наукової роботи ОСОБА_2 в ТОВ "Проектний інститут "Спецавтоматика"; довідки про заробітну плату ОСОБА_2, що підтверджує нарахування йому заробітної плати, як наукового працівника; копії документів про стаж роботи ОСОБА_2; копію трудової книжки ОСОБА_2; копію диплома про присудження наукового ступеня.

Колегія суддів знаходить передчасними зазначені висновки суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.6 ст.37 Закону України «Про наукову і наукову-технічну діяльність», різниця між сумою пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, та сумою пенсії із солідарної системи, обчисленої згідно із Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", на яку має право науковий працівник, фінансується: для наукових (науково-педагогічних) працівників державних, комунальних наукових установ, організацій, підприємств та вищих навчальних закладів, а також інших наукових установ, які згідно із статтею 12 цього Закону включені до Державного реєстру наукових установ, яким надається підтримка держави, - за рахунок коштів державного бюджету з урахуванням надходжень від сплати єдиного внеску у розмірі, встановленому частиною дев'ятою статті 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" для цієї категорії працівників; для наукових (науково-педагогічних) працівників інших наукових установ, організацій, підприємств та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів цих установ, організацій, підприємств та закладів.

Порядок фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність", та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи визначений постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 року № 372 (далі - Порядок №372).

Згідно пункту 4 Порядку №372, у разі ліквідації або зміни власника підприємства, установи, організації чи вищого навчального закладу III - IV рівнів акредитації різниця у розмірі пенсії фінансується за рахунок коштів їх правонаступників у порядку, що діяв стосовно цих підприємств, установ, організацій та закладів до моменту ліквідації або зміни власника.

Відповідно до п. 5 Порядку №372, розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення за зразком, що додається. Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках.

В свою чергу, управлінням Пенсійного фонду мають надсилатися повідомлення про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсій, призначеної відповідно до Закону України "Про наукову та наукову технічну діяльність" і сумою пенсій, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів.

Приписами п.8 Порядку №372 передбачено, що у разі порушення строку сплати коштів, які спрямовуються на фінансування різниці у розмірі пенсії, органи Пенсійного фонду стягують відповідні суми у порядку, визначеному законодавством.

Отже, приписи чинного законодавства встановлюють обов'язок наукових установ, організацій, підприємств та вищих навчальних закладів (окрім державних та комунальних та тих, що включені до Державного реєстру наукових установ) здійснювати фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до вказаного Закону та сумою пенсії, обчисленої із солідарної системи Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за рахунок власних коштів. При цьому, у разі ліквідації підприємства, установи, організації чи вищого навчального закладу, фінансування різниці пенсії здійснюють їх правонаступники.

Як свідчать встановлені обставини справи, заборгованість з фінансування різниці між сумої пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, була сформована до сплати відповідачу внаслідок виплати у період з 01.10.2016 року по 31.12.2016 року пенсії ОСОБА_2

Як вбачається з повідомлення про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів на 2016 рік (з 1 червня 2016 року по 31 грудня 2016 року), яке було надіслано відповідачу, ОСОБА_2 має загальний стаж наукової роботи - 33 роки, 9 місяців, 29 днів, з яких стаж наукової роботи на підприємстві відповідача складає - 17 років, 7 місяців, 00 днів, у зв'язку з чим частка різниці між сумами пенсій становить 25.99% (а.с. 17).

В свою чергу, згідно пояснень заявника апеляційної скарги, наданих в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, вищевказаний науковий стаж був набутий ОСОБА_2 у період його роботи на посаді головного інженера ЗАТ «Проектний інститут «Спецавтоматика» з 26.07.1976р. по 24.06.1996р. (наказ № 13-к від 26.07.1976р.) до 04.05.1998р. (наказ № 17-к від 05.05.1998р.). При цьому, як вбачається з довідки ЗАТ «Проектний інститут «Спецавтоматика» від 18.04.2002 року № 4/80, Державний проектний інститут «Спецавтоматика» м. Київ було перейменовано у Закрите акціонерне товариство «Проектний інститут «Спецавтоматика» на підставі свідоцтва про реєстрацію № 04671582 від 24.06.1996р.

Крім того, представником апелянта було також надано належним чином завірену копію уточнюючої довідки ЗАТ «Проектний інститут «Спецавтоматика» № 2/157, з якої вбачається, що ОСОБА_2 працював у Державному проектному інституті «Спецавтоматика» в період з 26.07.1976р. по 31.12.1998р. на посаді головного інженера інституту; в період з 26.07.1976р. по 16.02.1994р. - на посаді головного інженера інституту з основного напрямку діяльності Державного проектного інституту «Спецавтоматика», постійно; з 17.02.1994р. по 31.12.1998р. - постійно працював у відрядженні у Міжгалузевому науково-технічному центрі (МНТЦ) «Укриття» НАН України по науковому супроводу робіт пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС. З цей період в Державному проектному інституті «Спецавтоматика» заробітну плату не отримував. Науково-технічна діяльність по розробці та впровадженню у виробництво науково-технічної продукції для ДПІ «Спецавтоматика» була основною й складала понад 70 відсотків загального річного обсягу робіт. Працюючи в Державному проектному інституті «Спецавтоматика» на посаді головного інженера інституту з основного напрямку діяльності, ОСОБА_2 займався науково-технічною діяльністю (науково-технічне керівництво розробкою науково-технічної продукції та впровадження її у виробництво) понад 70 відсотків загального річного обсягу виконуваних ним робіт.

Отже, наявність зазначених обставин, на думку колегії суддів, свідчить про наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектний інститут «Спецавтоматика» обов'язку по виплаті витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих акті.

При цьому, колегія суддів зазначає, що різниця між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і наукову-технічну діяльність» та сумою пенсії із солідарної системи, обчисленої згідно із Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", на яку має право науковий працівник, фінансується за рахунок саме наукових установ, організацій, підприємств, в яких працював ОСОБА_2

При цьому, як свідчать матеріали даної справи та підтверджується наявними у справі доказами, Товариство з обмеженою відповідальністю «Проектний інститут «Спецавтоматика» є науковим підприємством, а тому відноситься до визначеного законодавством кола суб'єктів, на яких покладено обов'язок щодо відшкодування витрат з фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів.

Таким чином, аналізуючи обставини даної справи та оцінюючи зібрані у справі докази, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, а тому вбачаються підстави для скасування постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 вересня 2017 року та ухвалення нового рішення, яким адміністративний позов Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектний інститут «Спецавтоматика» про стягнення заборгованості у розмірі 2482,02 грн. слід задовольнити повністю.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Керуючись ст.ст. 195, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 вересня 2017 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектний інститут «Спецавтоматика» () заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» за період з жовтня 2016 року по грудень 2016 року в сумі 2 482 (дві тисячі чотириста вісімдесят дві гривні) 02 копійки на розрахунковий рахунок № 2821, код платежу 50020600 в ГУ Ощадбанку по м. Києву та області, МФО 322669.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Суддя Сорочко Є.О.

Суддя Троян Н.М.

Повний текст постанови виготовлено - 19.12.2017р.