Справа № 279/880/17
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2017-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Снігір В.М.
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
ПОСТАНОВА
іменем України

"19" грудня 2017 р. Справа № 279/880/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Іваненко Т.В.
суддів: Кузьменко Л.В.
Франовської К.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 , Міністерства оборони України на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від "27" липня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання призначити та виплатити одноразову грошову допомогу , -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним і скасувати рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду 2 групи з 26.01.2016 та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому як інваліду 2 групи, інвалідність якого настала внаслідок поранення, контузії та захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії, одноразову грошову допомогу у розмірі 200 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме 26.01.2016, відповідно до статей 16 - 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядку № 975 від 25.12.2013. Дії відповідача вважає такими, що порушують його права та суперечать законодавству, яким регламентуються вказані правовідносини.
В обґрунтування своїх вимог зазначив, що з 10.02.1980 по 17.06.1981 він проходив військову службу в Республіці Афганістан та приймав участь в бойових діях, де отримав поранення. Житомирською обласною медико-соціальною експертною комісією №2 від 22.02.2016 встановлено другу групу інвалідності внаслідок поранення. контузії, пов`язаної із виконанням обов`язків військової служби під час перебування в країнах, де велися бойові дії (довідка Житомирського обласного МСЕК серії ААА № 514019 від 22.02.2016). Як інвалід 2-ї групи, інвалідність якого настала внаслідок поранення, контузії і захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні де велися бойові дії, має право на отримання одноразової грошової допомоги. Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 10.08.2016 року по справі № 806/1342/16 визнано протиправними дії Міністерства оборони України про відмову щодо призначення йому такої одноразової грошової допомоги та зобов`язано Міністерство оборони України розглянути питання щодо призначення і виплати йому одноразової грошової допомоги як інваліду 2-ї групи. Відповідач не виконав вимог закону та суду чим порушив його права.

Постановою Коростенського міськрайонного суду від 27.07.2017 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду другої групи з 22.02.2016, у зв`язку із травмою, пов`язаною із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії, що було оформлене протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 27.01.2017 за № 7.
Зобов`язано Міністерство оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 200 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності - 22.02.2016, у зв`язку із травмою, пов`язаною із виконанням обов`язків військової служби, відповідно до статей 16 - 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнення з військової служби (зборів) осіб, затвердженого Постановою КМУ від 25.12.2013 № 975.
Зобов`язано Міністерство оборони України подати до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області в строк до двох місяців з дня набрання судовим рішенням законної сили звіт про виконання постанови Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27.07.2017 року в адміністративній справі №279/880/17.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, позивач подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі просить постанову суду першої інстанції змінити, зазначивши, що його інвалідність настала внаслідок поранення, контузії та захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії, а не у зв`язку з травмою, як зазначено в судовому рішенні. Окрім того вказав, що йому була призначена 2-га група інвалідності з 26.01.2016 року, а не з 22.02.2016 року як зазначив суд.

Міністерство оборони України також подало апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі відповідач просить постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, порушив норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного її вирішення.

В судове засідання позивач, представники відповідача та третьої особи не з`явилися. Належним чином повідомлені про час, дату та місце судового засідання, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає з таких підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 в складі радянських військ був направлений до Республіки Афганістан, де з 10.02.1980 по 17.06.1981 приймав участь у бойових діях.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 10.08.2017 у справі № 806/1342/16 визнано протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги та зобов`язано Міністерство оборони України розглянути питання щодо призначення і виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду 2-ї групи, інвалідність якого настала внаслідок поранення, контузії і захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні де велися бойові дії.
На виконання зазначеного судового рішення, позивач повторно звернувся до Міністерства оборони України через Коростенський ОВК з вимогою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги (а.с.34).
Рішенням засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 27.01.2017 відмовлено в призначенні позивачу одноразової грошової допомоги з підстав неподання заявником документу, що свідчить про обставини поранення відповідно до п.11 Порядку, затв. за №975 від 25.12.2013.

Не погоджуючись з відмовою відповідача щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги, позивач звернувся з позовом до суду.
Суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Суд вважав що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги згідно статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку № 975. При цьому суд виходив з того, що інвалідність позивача настала внаслідок травми, отриманої ним під час виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, а також, що інвалідність йому була визначена висновком МСЕК з 22.02.2016 року.

Колегія суддів частково не погоджується з таким висновком з огляду на наступне.
Відповідно до частини 5 статті 17 Конституції України, держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними, конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»
Відповідно до ст. 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні, (або перевірочні) та спеціальні збори, здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Відповідно до ч.1 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності -або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до п.п. 4, 5 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога призначається і виплачується, окрім іншого, у разі: встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті; встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.
Таким чином, право на отримання вказаної допомоги після звільнення з військової служби мають особи, які отримали інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби незалежно від часу настання інвалідності.
Відповідно до підпункту «б» пункту 1 статті 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975 затверджений Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві .
Пунктом 11 вказаного Порядку визначено перелік документів, які військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу.
Згідно пункту 12 Порядку № 975, призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Відповідно до пункту 13 Порядку № 975, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Судом встановлено, що висновком Житомирської МСЕК від 22.02.2016, позивачу з 26 січня 2016 року була встановлена II група інвалідності внаслідок поранення, контузії, захворювання, що пов`язана із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, що підтверджується довідкою №514019 (а.с.24) .
Висновком спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи № 2451/Ж від 08.12.2015 встановлено, що рубці позивача (зазначені в описовій частині висновку) є наслідком загоєння ран, що могли утворитися внаслідок осколочних поранень, які виникли внаслідок розривної дії снаряду, могли бути спричинені в період проходження служби під час виконання бойових дій в 1980 році (а.с.22-23).
Рішенням Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, що підтверджується витягом з протоколу №4715 від 10.12.2015) встановлено, що отримані позивачем поранення, контузія, захворювання пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії (а.с.21).
Згідно з п. 21.8. Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України 14 серпня 2008 року № 402 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800 при медичному огляді військовослужбовців, колишніх військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) до введення в дію Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 04 січня 1994 року № 2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 липня 1994 року за № 177/386, і не мають довідки, виданої військовою частиною, ВЛК можуть бути прийняті до уваги достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем поранення (контузії, травми, каліцтва) (записи про первинне звернення по медичну допомогу із зазначенням обставин одержання поранення (травми), витяг із історії хвороби, матеріали службового розслідування, дізнання, досудового слідства за фактом поранення (травми) та інші медичні або військово-облікові документи).
Відтак зазначеним рішенням підтверджено причинний зв`язок між отриманням поранень (контузії) та встановленням інвалідності.
Отже позивач має право на отримання грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Неправомірність дій відповідача щодо відмови виплати позивачу одноразової грошової допомоги з підстав передбачених ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та право позивача на таку допомогу встановлено судовим рішенням, а саме постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 10.08.2016, яка набрала законної сили.
Обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч.1 ст.72 КАС України).
Відтак, доводи відповідача щодо відсутності доказів, які б свідчили про обставини отримання позивачем поранення, безпідставні.
Як суб`єкт владних повноважень, відповідач відповідно до ч.2 ст.71 КАС України не довів правомірності прийнятого ним рішення та не надав суду докази , які б свідчили про те, що причини поранення, контузії позивача пов`язані з вчиненням особою - ОСОБА_1 кримінального чи адміністративного правопорушення, або є наслідком вчинення нею дій в стані алкогольного , наркотичного чи токсичного сп`яніння.
Відтак, доводи відповідача щодо відсутності доказів, які б свідчили про обставини отримання позивачем поранення, безпідставні.

Щодо доводів апеляційної скарги позивача колегія суддів зазначає таке.
Встановлено, що вищезазначеними висновками, а саме: висновком Житомирської МСЕК від 22.02.2016, висновком спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи № 2451/Ж від 08.12.2015, рішенням Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, встановлено, що позивачем були отримані поранення, контузія, захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії.
Зазначеними висновками не встановлено отримання позивачем травми.
Відтак, висновок суду першої інстанції про отримання позивачем травми та встановлення йому 2-ї групи інвалідності внаслідок отримання травми є помилковим.
Погоджується колегія суддів і з доводами позивача щодо дати встановлення інвалідності.
З довідки до акта огляду МСЕК (а.с.24) вбачається, що позивачу встановлена друга група інвалідності саме з 26.01.2016 року. Зазначена дата 22.02.2016 року є датою огляду ОСОБА_1 .
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова відповідно до ст. 317 КАС України підлягає в цій частині зміні, а апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню.
В решті судове рішення відповідає вимогам закону та скасуванню чи зміні не підлягає. В задоволенні апеляційної скарги відповідачу суд відмовляє.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від "27" липня 2017 р. змінити, виклавши 2-й та 3-й абзаци резолютивної частині постанови в такій редакції:
"Визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як інваліду другої групи з 26.01.2016 року, інвалідність якого настала внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії, що було оформлене протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 27.01.2017 за № 7.
Зобов`язати Міністерство оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , як інваліду другої групи, інвалідність якого настала внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії, одноразову грошову допомогу в розмірі 200 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме 26.01.2016 року, відповідно до статей 16 - 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнення з військової служби (зборів) осіб, затвердженого Постановою КМУ від 25.12.2013 № 975".
В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.В. Кузьменко

К.С. Франовська

Повний текст постанови виготовлено "19" грудня 2017 р.