Справа № 362/6484/17
Суддя: Корнієнко С. В.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/6484/17
Провадження № 2-а/362/342/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" грудня 2017 р. Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Корнієнко С.В.,

при секретарі - Дрозденко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії ,-

в с т а н о в и в :
У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити з 29 грудня 2015 року перерахунок раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 та провести виплату ОСОБА_1 пенсії, виходячи з 80% грошового забезпечення, зазначеного у довідці Головного управління МВС України у Київській області від 23 травня 2017 року № П-2410, що становить 17145,60грн., з урахуванням проведеного перерахунку та стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 640,00 грн.

Позивач в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, свої позовні вимоги підтримує (а.с.22).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Розглянувши матеріали справи, врахувавши судову практику з розгляду справ даних правовідносин, оцінивши зібрані по справі докази, повідомлені позивачем, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Згідно статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
Таким чином, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом щодо оскарження бездіяльності відповідача та діюче законодавство не вимагає жодних обов`язкових процедур щодо досудового врегулювання спору, який виник між позивачем та відповідачем.
Відповідно до пункту 4 статті 18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні, в тому числі, усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Згідно частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Судом встановлено, що відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ від 28.02.2013 рок №172 о/с полковника міліції ОСОБА_1 ( С-434971) звільнено з органів внутрішніх справ у відставку (а.с. 8).
Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 від 18.04.2013 року ОСОБА_1 є пенсіонером за вислугу років (а.с.12).
19 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про проведення перерахунку раніше встановленої пенсії (а.с.13-15).
Згідно довідки Головного управління МВС України в Київській області про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 23.05.2017 року №П-2410 премія ОСОБА_1 складає 17145,60 грн. (а.с. 16).
З відповіді Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 29.08.2017 № 819/П-01 вбачається, що 31 травня 2017 року ліквідаційною комісією ГУМВС України у Київській області до відповідача були направлені довідки про грошове забезпечення пенсіонерів органів внутрішніх справ з урахуванням грошового забезпечення поліцейських, визначеного постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988, у тому числі і довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, відповідно до якої грошове забезпечення на 01 січня 2016 року складає 17145,60 грн., перерахунок та виплата перерахованих пенсій буде забезпечено після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України (а.с.17-18).
Кабінет Міністрів України прийняв дві постанови № 988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» і № 947 від 18 листопада 2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268».

Постановою Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», затверджено схему окладів за спеціальним званням поліцейських у розмірах згідно з додатком 1; схему посадових окладів курсантів вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання в розмірах згідно з додатком 2; схеми посадових окладів поліцейських у розмірах згідно з додатками 3-10, тобто, відбулись зміни, які є підставою для перерахунку пенсії та зобов`язують органи, на які покладено проведення перерахунку здійснити його.
Цими постановами встановлені розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадові оклади і спеціальні звання. Вони значно перевищують посадові оклади і плату за спеціальні звання колишніх працівників органів внутрішніх справ.
На день набрання чинності Законом № 900-VIII постанова Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 діяла і є чинною на день розгляду справи по суті.

Відповідно до абзацу 2 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про Національну поліцію» за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Ліквідуючи міліцію, держава Україна створила Національну поліцію, орган, який фактично перебрав на себе основні функції та завдання першої.
Вказане свідчить, що держава Україна не відмовилась від виконання функцій (завдань), які виконувались міліцією та передала їх поліції, шляхом прийняття відповідного закону.
А, відтак, збережений, як правовий зв`язок між працівниками міліції та поліції, їх правовим і соціальним захистом, так і взятих перед ними державою України зобов`язань, зокрема у сфері пенсійного забезпечення.
Окрім того, відповідно до п.3.ч.2 ст. 78 Закону «Про Національну поліцію» правовий зв`язок між службою в міліції і поліції обумовлюється ще й тим, що стаж служби в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу включається до стажу служби в поліції.
Також згідно п.12 прикінцевих та перехідних положень Закону «Про Національну поліцію» правовий зв`язок зберігається у співставленні та фактичного рівнозначного перейменування спеціальних звань міліції на спеціальні звання поліції.
Відповідною вважається посада, яка за класифікаційними характеристиками, зокрема назвою, розміром посадового окладу, функціональністю та організаційним рівнем підрозділу у структурі органу (організації, установи, військової частини тощо) прирівнюється до посади, з якої особа була звільнена.
Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 80 Закону України «Про Національну поліцію» установлюються спеціальні звання поліцейських, відповідно до, якого спеціальні звання середнього складу відносяться: молодший лейтенант поліції; лейтенант поліції; старший лейтенант поліції; капітан поліції; майор поліції; підполковник поліції; полковник поліції.

Посада та спеціальне звання ОСОБА_1 за функціональністю та організаційним рівнем відповідають полковнику поліції.

Як зазначено в ст. 102 Закону України «Про Національну поліцію», пенсійне забезпечення поліцейських здійснюються також в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції Закону України № 900-VIII від 23.12.2015р.) перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення» від 15.07.2015 р. № 614-VIII внесено зміни до ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», а саме доповнено статтю 51 частиною третьою такого змісту: «Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком».
Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 р. № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Порядок № 45).
Згідно п. 1 Порядку № 45 перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.
Відповідно до п. 2 Порядку № 45 на підставі зазначеного в пункті 1 цього Порядку рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв`язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (далі - державні органи) повідомляють у п`ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.
Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.
Таким чином, нормами Порядку № 45 передбачено наступний порядок дій для здійснення перерахунку пенсій: - Міністерство внутрішніх справ України повідомляє Пенсійний фонду України про наявність рішення Кабінету Міністрів України про зміну розміру грошового забезпечення (п. 2 Постанови № 45); - Пенсійний фонд України повідомляє відповідні структурні підрозділи Пенсійного фонду про підстави проведення перерахунку пенсій та необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку Головним управлінням Пенсійного фонду України (абз. 2 п. 2 Постанови № 45); - Головні управління Пенсійного фонду України складають відповідні списки та передають їх органам, які уповноважені видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій, які готують відповідні довідки. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком (абз.3 п.2, абз.1, 2 п.3 Постанови № 45).
При цьому суд враховує, що Конституційний Суд України в Рішенні від 6 липня 1999 року N 8-рп/99) у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положень статті 5 Закону України «Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист» (справа про ветеранів органів внутрішніх справ) прямо зазначив, що служба в органах внутрішніх справ має ряд специфічних властивостей, що повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексом організаційно правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби в органах внутрішніх справ, так і після звільнення у запас або у відставку.
На час розгляду справи, судом встановлено, що відповідно до вимог п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» Міністерство внутрішніх справ України надіслало (повідомило) Пенсійний Фонд України про наявність підстав для перерахунку пенсії (лист МВС від 03.02.2017 № 1461/05/22-2017) особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, а також про готовність уповноважених органів МВС подати до головних управлінь Пенсійного фонду України в АР Крим, областях, містах Києві та Севастополі довідок для перерахунку пенсій у порядку та в терміни, визначені законодавством (зазначений лист МВС України також оприлюднено на офіційному сайті Міністерства внутрішніх справ України) .
Одночасно, про наявність підстав для перерахунку пенсії пенсіонерам з числа колишніх працівників міліції, Міністерство внутрішніх справ України повідомило Міністерство соціальної політики України (лист МВС від 03.02.2017 № 1545/05/22-2017).
Отже, Міністерство внутрішніх справ України виконало вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 № 45, повідомивши про наявність підстав для перерахунку раніше призначеної пенсії особам із числа колишніх працівників міліції, зокрема, і щодо ОСОБА_2 , який відноситься до осіб зазначеної категорії.
Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.
Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до пунктів 23, 24 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 30 січня 2007 № 3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402, перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону. При цьому пенсіонери звертаються до органів, що призначають пенсії з відповідними заявами та в разі необхідності подають документи, які дають право на підвищення пенсії.
Про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії.

Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії.

Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393», який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45, чітко регламентовано обов`язки Міністерства внутрішніх Справ, Пенсійного Фонду України, Головних управлінь пенсійного фонду України регіонального рівня і регіональних органів правоохоронних органів по перерахунку пенсії та не встановлено заборони або будь-яких обмежень для направлення відповідних списків та проведення перерахунку пенсії без відповідної довідки.

Суд зазначає, що вказаним Порядком дійсно передбачено, що Пенсійний фонд України отримує вказану інформацію в 5-денний строк від силових органів. Однак, якщо органом державної влади вищого рівня прийнято рішення про збільшення відповідних виплат і Головному управлінню пенсійного фонду вже відомо про таке рішення, то воно за зверненням пенсіонера з заявою про перерахунок пенсії, повинно діяти згідно з Порядком, надіславши відповідний список для отримання відповідної довідки.
Такого ж правового висновку дійшов і Верховний Суд України у постанові від 22 квітня 2014 року у справі № 21-484/а13, вказавши, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком проведення перерахунку, повідомляють орган Пенсійного фонду.
У відповідності до ч. 2 ст. 6 Конституції України органи виконавчої влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України, визначається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Статтями 22, 92 Конституції України визначені права і свободи людини і громадянина, гарантії прав і свобод визначаються Законами України. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів, або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Нормою статті 46 Конституції України гарантовано право особи на соціальний захист, що включає і право на забезпечення громадян у старості. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ та організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Крім того, вирішуючи питання про застосування наведеного Закону в часі, суд виходить з того, що згідно із ст. 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).
У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.
Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій зокрема працівників правоохоронних органів, працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.
Суд також зауважує, що згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
Також вказані питання були предметом розгляду Європейського суду з прав людини (справа «Суханов та Ільченко проти України») і кваліфіковані як порушення майнового інтересу заявника, передбаченого статтею 1 Першого протоколу до Конвенції (параграфи 51-56). Аналогічну правову позицію Європейського суду з прав людини викладено й у справі «Будченко проти України», в якій Суд вказав, що Уряд України повинен запровадити правові механізми, необхідні для реалізації прав громадян на соціальні пільги, у тому числі на які мав право заявник.
Відповідно до висновку Європейського суду у справі «Ромашов проти України» . Зокрема, суд зазначив, що виконання у відношенні державного органу може бути здійснене лише в тому випадку, якщо державою передбачені та визначені асигнування на відповідні видатки Державного бюджету України шляхом здійснення відповідних законодавчих заходів. Факти справи свідчать про те, що протягом періоду, що розглядається, виконанню відповідного судового рішення перешкоджала саме відсутність законодавчих заходів, а не неналежне виконання своїх обов`язків державними виконавцями.
Також, згідно з рішенням Європейського суду «Козачек проти України», встановлено, що в українському законодавстві ні суди, ні виконавча служба не мають права скасувати закони або зобов`язувати державу вносити зміни в закон про бюджет.
Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" (Заява N 70297/01) від 18.10.2005 р.з азначив, що Високий Суд погоджується, що асигнування для виплати державою боргів з державного бюджету можуть викликати певну затримку у виконанні рішень судів (див. вищезазначене Voytenko judgment ( 980_223 ), параграф 42), однак відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (п. 48 Рішення).
Враховуючи викладене, позовні вимоги позивача є обгрунтованими та доведеними, бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо не проведення перерахунку пенсії позивачу з 29 грудня 2015 року відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей № 900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», № 947 від 18 листопада 2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету міністрів України від 9 березня 2006 року № 268» є протиправною, оскільки на момент розгляду справи Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області не надало жодних доказів на підтвердження того, що перерахунок вже зроблено, а відтак слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області провести позивачу перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей № 900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» і № 947 від 18 листопада 2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету міністрів України від 9 березня 2006 року № 268», починаючи з 29 грудня 2015 року без обмеження граничного розміру.
Враховуючи вищевикладене, суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані та законні.
Як вбачається з ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. В той же час відповідно до п.18 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору в усіх судових інстанціях звільняється Пенсійний фонд України та його територіальні органи. Таким чином, судові витрати по сплаті судового збору компенсуються за рахунок Державного бюджету України.
Суд вважає за необхідне встановити також відповідно до статті 267 КАС України судовий контроль за виконанням судового рішення в адміністративній справі.

Керуючись ст.ст. 6, 17, 19, 22 Конституції України, рішенням Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, ст.ст. 2, 6, 10, 11, 12, 14, 167, 18, 69, 71, 94, 99, 159-163, 122, 267 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити з 29 грудня 2015 року перерахунок раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 та провести виплату ОСОБА_1 пенсії, виходячи з 80% грошового забезпечення, зазначеного у довідці Головного управління МВС України у Київській області від 23 травня 2017 року № П-2410, що становить 17145,60 грн., з урахуванням проведеного перерахунку.
Стягнути за рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 копійок.
Встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області подати у десятиденний строк з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання рішення суду.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя С.В. Корнієнко