Справа № 335/8823/17(2-а/335/411/2017)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 грудня 2017 рокусправа № 335/8823/17(2-а/335/411/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Дурасової Ю.В.

судді: Лукманової О.М. Божко Л.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя

на постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 13 вересня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 13 вересня 2017 року позов задоволено.

Визнано дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1 в застосуванні при здійсненні розрахунку пенсії за віком показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, відповідно до вимог частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме за 2014-2016 роки, в підвищені розміру пенсії за віком відповідно до вимог частини 3 статті 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та у виплаті грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій згідно пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - неправомірними та зобов'язано відповідача здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням при здійсненні розрахунку пенсії за віком показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески (єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2014-2016 роки, відповідно до вимог частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із підвищенням розміру пенсії за віком відповідно до вимог частини 3 статті 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 20.04.2017р. з урахуванням здійснених за цей період виплат та виплатити грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсій згідно пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з 20 квітня 2017 року.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що з огляду на те, що пенсія за вислугою років призначена позивачу за Законом України «Про пенсійне забезпечення», то вихід на пенсію призначену за іншим законом дає позивачу право на застосування обраного показника заробітної плати.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем (Центральним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Запоріжжя) подано апеляційну скаргу, згідно якою просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що відсутні правові підстави для застосування показника середньої заробітної плати за останні 3 роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, оскільки, позивачем було надано заяву про переведення з одного виду пенсії на інший відповідно до ч. 3 ст. 45 ЗУ № 1058.

Позивачем надано до суду заперечення, згідно яких просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін. Посилається на те, що пенсія була призначена за вислугою років, а за призначення пенсії за віком позивач звернулася вперше тому підлягає застосуванню ч. 2 ст. 40 ЗУ № 1058, що надає правові підстави для застосування показника середньої заробітної плати за останні 3 роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 23 жовтня 2006 року перебуває на обліку в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Запоріжжі та їй була призначена пенсія за вислугу років, у відповідності до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Після призначення пенсії позивач продовжувала працювати. Виплата пенсії за вислугу років не здійснювалася, так як вона з 25 жовтня 2006 року почала працювати далі на посаді медичної сестри фізвідділеня 2-ї міської дитячої лікарні.

З 20 квітня 2017 року позивач набула право на пенсію за віком на загальних підставах у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і 20 квітня 2017 року звернулася до Відповідача із заявою про призначення пенсії за віком із досягненням нею віку встановленого абз. 2 ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідачем призначено пенсію за віком з 20.04.2017 року, при цьому врахований заробіток за періоди страхового стажу, зазначеного в ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

24 травня 2017 року позивач звернулася до відповідача з заявою про перерахування пенсії з урахуванням ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком.

Натомість, відповідачем листом від 29.05.2017р. № 125/К-9 було зазначено, що пенсію розраховано вірно у відповідності до вимог чинного законодавства. Розмір пенсії за віком з 20.04.2017 року складає 1194,72 грн.

14 червня 2017 року позивач звернулася до відповідача з заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій на день її призначення на підставі пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та про розрахунок моєї пенсії із підвищенням її розміру відповідно до ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

При іцьому, Відповідачем листом від 22.06.2017р. № 173/К-9 було зазначено, що пенсію розраховано вірно у відповідності до вимог чинного законодавства, а правові підстави для виплати грошової допомоги відсутні.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає, що відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з приписами частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Так, позивачу було призначено пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» позивач звернувся вперше. Крім того, після призначення пенсії за вислугою років позивач продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано не погодився з доводами Пенсійного фонду щодо застосування частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» під час нарахування пенсії позивачу.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що подібна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14, яка, відповідно до приписів статті 244-2 КАС України, є обов'язковою для застосування.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 13 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко