Справа № 805/3505/17-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2017-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року справа №805/3505/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2017 року по справі №805/3505/17-а (головуючий І інстанції Шувалова Т.О.) за позовом Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення з платника податків податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення суми податкового боргу у розмірі 70 494,99 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2017 року позов задоволено, стягнуто суму податкового боргу у розмірі 70 494,99 грн.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Позивач вважає, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про те, що м.Бахмут Донецької області не віднесено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, а також не віднесено до переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення та про наявність підстав для стягнення податкового боргу. Позивач вважає, що він не має податкового боргу з орендної плати за земельні ділянки в сумі 70 494,99 грн., який начебто виник за період з 30.08.2016 року по 19.09.2017 року, оскільки 15.10.2014 року набрав чинності Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 01.09.2014 року №1669-VII, ст.6 якого звільнено під час проведення антитерористичної операції субєктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної діяльності від сплати за користуванням земельними ділянками державної та комунальної власності.

На адресу Донецького апеляційного адміністративного суду відповідачем надіслано клопотання про розгляд адміністративної справи за його відсутністю.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, заперечення на скаргу, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного розгляду справи встановлено, що позивач зареєстрована у якості фізичної особи - підприємця виконавчим комітетом Артемівської міської ради Донецької області 19.09.2006 року, про що внесено запис за № 2 002691

Між позивачем та Артемівською міською радою 17 квітня 2007 року укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого, відповідач прийняла в строкове платне користування земельну ділянку із земель промисловості, оптової торгівлі та складського господарства, для обслуговування нежилих будівель, яка знаходиться за адресою: м.Артемівськ, вул. Тухачевського, 75, кадастровий № :00:013:0448. Строк дії договору з 26 квітня 2007 рік по 26 квітня 2012 року. Додатковою угодою від 15 листопада 2013 року, дію договору було продовжено до 27 листопада 2018 року.

Позивачем до податкового органу було подано податкову звітність, в якій самостійно визначено суму грошового зобовязання з орендної плати за землю, а саме: - податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2016 рік від 19.02.2016 року в загальній сумі 63035,75грн., з розбивкою помісячно з січня по листопад в сумі 5252,98грн., грудень 5252,98грн.; - податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2017 рік від 20.02.2017 року в загальній сумі 66817,89грн., з розбивкою помісячно з січня по листопад в сумі 5568,16грн., грудень 5568,13грн.

Предметом позову по цій справі є стягнення з відповідача податкового боргу з орендної плати згідно наведених податкових декларацій за період з 30.08.2016 року по 19.09.2017 року.

Підпунктом 16.1.4 статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

За приписами п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання наведеної норми позивачем було складено податкову вимогу форми «Ф» №472-25 від 23.03.2015 р. на суму податкового боргу 38724,84 грн.

В матеріалах справи відсутні докази, що засвідчують погашення відповідачем податкового боргу. Згідно зворотного боку облікової картки платника податку за відповідачем обліковується непогашена заборгованість по орендній платі з фізичних осіб в розмірі 190282,32грн., з них за період з 30.08.2016 року по 19.09.2017 року в розмірі 70 494,99грн..

Згідно інтегрованої картки платника податків за відповідачем обліковується непогашена заборгованість по орендній платі з фізичних осіб та, у звязку з частковою сплатою суми заборгованості, податкова заборгованість становить 197 369,00 грн.

Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VII (надалі Закон №1669) період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Виходячи з наведених приписів, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014року. На час вирішення справи Президентом України Указ про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України не приймався, тобто, період проведення АТО триває.

Статтею 6 Закону №1669 (в редакції, чинної до 08.06.2016р.) встановлено, що під час проведення антитерористичної операції звільнено субєктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

З 08.06.2016р. статтею 6 Закону№1669 (з урахуванням змін, внесених Законом №1365-VIII від 17.05.2016 року) передбачено звільнення субєктів господарювання від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності в населених пунктах згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону, а саме - перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджені Кабінетом Міністрів України.

Статтею 7 Закону №1669 (в редакції, чинній з 08.06.2016 року) передбачено скасування субєктам господарювання орендної плати за користування державним та комунальним майном, розташованим в населених пунктах, згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. N 1085-р (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1276-р) затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та Перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», до яких місто Бахмут Донецької області не віднесено.

Пунктом 38.7 Прикінцевих Положень Податкового Кодексу України також передбачено звільнення від нарахування та сплату за землю (земельний податок та орендна плата за землю за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, які розташовані на тимчасово окупованій території та/або території населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач зареєстрована та здійснює господарську діяльність на території м. Бахмут Донецької області. Земельна ділянка, яка належить відповідачу на праві користування також розташована на території м.Бахмута Донецької області.

За таких обставин, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що оскільки місто Бахмут Донецької області не входить до вищевказаних переліків населених пунктів, затверджених розпорядженням КМУ від 07.11.2014 № 1085-р, то на відповідача не розповсюджується норма Закону № 1669 та щодо звільнення від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Розпорядженнями Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30 жовтня 2014 року та від 02.12.2015р. №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, до якого включено, зокрема, м.Бахмут, Донецької області.

Однак, населенні пункти, зазначені у наведеному Переліку, не підпадають під дію норм статей 6,7 Закону № 1669 та 38.7 Прикінцевих Положень Податкового Кодексу України, оскільки не є населеними пунктами, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та (або), що розташовані на лінії зіткнення.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2017 року по справі №805/3505/17-а - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2017 року по справі №805/3505/17-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 20 грудня 2017 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 20 грудня 2017 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Гаврищук Т.Г.

Судді: Блохін А.А.

ОСОБА_1