Справа № 805/3000/17-а
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2017-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 року справа №805/3000/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Шишова О.О.,суддів Сіваченка І.В., Чебанова О.О., розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Вестастрой» на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2017 р. у справі № 805/3000/17-а (головуючий І інстанції Олішевська В.В.), яка складена 20 листопада 2017 року в м.Словянську, за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області до Приватного акціонерного товариства "Вестастрой" про стягнення коштів з рахунків у банківських установах, які обслуговують Приватне акціонерне товариство Вестастрой в рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 69338,60 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства Вестастрой м.Краматорськ про стягнення коштів з рахунків у банківських установах, які обслуговують Приватне акціонерне товариство Вестастрой в рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 28967,26 грн.

14 листопада 2017 року від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач просив суд стягнути кошти з рахунків у банківських установах, які обслуговують Приватне акціонерне товариство Вестастрой в рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 69338,60 грн.

В обґрунтування позовних вимог з урахуванням уточнень позивач посилається на те, що за відповідачем обліковується податковий борг на загальну суму 69338,60 грн.: з орендної плати з юридичних осіб в сумі 67664,67 грн., з якої 67610,88 грн. - виникла у звязку з несплатою самостійно визначених грошових зобовязань відповідно до податкових декларацій з орендної плати з юридичних осіб та 53,79 нарахованої пеня; з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками обєктів нежитлової нерухомості в сумі 1673,97 грн., з якої 1358 грн. - виникла у звязку з несплатою самостійно визначених грошових зобовязань відповідно до податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та 315,93 грн. нарахованої пені.

Суд першої інстанції позовні вимоги задовольнив в повному обсязі. Стягнув з рахунків у банківських установах, які обслуговують Приватне акціонерне товариство Вестастрой () кошти в рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 69338 (шістдесят девять тисяч триста тридцять вісім) гривень 60 копійок.

Суд першої інстанції дійшов висновку що податковий борг в даному випадку є самостійно узгодженою сумою податкового зобовязання. Під час розгляду справи відповідач визнав позов в повному обсязі, тому відповідно вимог ст. 95 ПК України податковий борг на загальну суму 69338,60грн. підлягає стягненню.

З постановою суду першої інстанції не погодився відповідач звернувся з апеляційною скаргою у якій зазначив, що суд першої інстанції безпідставно прийняв до розгляду збільшені податковим органом позовні вимоги. Вважає, що зміна позовних вимог можлива до початку судового розгляду. Зазначив, також що у звязку зі зміною позовних вимог незрозуміло вимоги про стягнення 69338,60грн. є додатковими і їх потрібно враховувати разом з першепочатковим позовом на суму 28967,26грн. чи ні. Крім того, зазначив, що відповідно до ст. 6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» звільняються субєкти господарювання від плати за земельні ділянки а відповідно ст.7 від сплати за користування державним або комунальним майном, субєктам, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Просили скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Приватне акціонерне товариство Вестастрой зареєстровано в якості юридичної особи 30 липня 1998 року за № 0000370, включено до ЄДРПОУ за № 30073921 та перебуває на обліку в Словянській ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з облікової картки платника податків за відповідачем обліковується податковий борг у сумі 69338,60 грн., в тому числі:

1)Орендна плата з юридичних осіб у сумі 67664,67 грн.:

-3380,52 грн. нараховано згідно податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) № НОМЕР_1 від 07 лютого 2017 року, термін сплати 30 вересня 2017 року;

-27830,60 грн. нараховано згідно податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) № НОМЕР_2 від 11 серпня 2017 року, термін сплати 30 вересня 2017 року;

-8569,16 грн. - нараховано згідно податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) № НОМЕР_1 від 07 лютого 2017 року, термін сплати 30 жовтня 2017 року;

-27830,60 грн. нараховано згідно податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) № НОМЕР_2 від 11 серпня 2017 року, термін сплати 30 жовтня 2017 року;

-53,79 грн. пеня, нарахована у звязку з несвоєчасною сплатою узгоджених сум грошових зобовязань.

2)Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками обєктів нежитлової нерухомості в сумі 1673,93 грн. 104,24 грн. нараховано згідно податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № НОМЕР_3 від 19 лютого 2016 року, термін сплати 29 січня 2017 року;

-417,92 грн. - нараховано згідно податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № НОМЕР_4 від 07 лютого 2017 року, термін сплати 29 квітня 2017 року;

-417,92 грн. - нараховано згідно податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № НОМЕР_4 від 07 лютого 2017 року, термін сплати 29 липня 2017 року;

- 417,92 грн. - нараховано згідно податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № НОМЕР_4 від 07 лютого 2017 року, термін сплати 29 липня 2017 року;

-315,93 грн. пеня, нарахована у звязку з несвоєчасною сплатою узгоджених сум грошових зобовязань.

Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п.п. 14.1.175. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Приписами пункту 46.1. статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобовязання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обовязку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п.49.1 ст.49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Пунктом 54.1 стаття 54 Податкового кодексу України передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

В звязку з наявною заборгованістю та на підставі картки особового рахунку платника податків, податковим органом прийнято податкову вимогу № 1652-17 від 19 жовтня 2016 року на суму 28967,26 грн. Зазначена податкова вимога отримана представником підприємства 21 грудня 2016 року, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 8).

Доказів оскарження в судовому або адміністративному порядку вищевказаних вимог суду не надано.

Відповідно до пп. 129.1.1. ст. 129 Податкового кодексу України, після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Таким чином, у результаті несплати самостійно визначених сум грошових зобовязань відповідач не виконує свої зобов'язання перед бюджетом, порушує терміни сплати обов'язкових платежів, у наслідок чого з'явилася заборгованість перед бюджетом, що заподіює шкоду інтересам держави.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Як зазначено у п.95.1 ст.95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно абз.1 п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

При таких обставинах колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про правомірність прийняття податкової вимоги щодо сплати самостійно визначених сум грошових зобовязань.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання відповідача на необхідність застосування вимог ст. 6, 7 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», оскільки відповідно вимог п.30.1. ст.30 ПК України Податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов'язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Пунктом 30.3. цієї статті встановлено, що платник податків вправі використовувати податкову пільгу з моменту виникнення відповідних підстав для її застосування і протягом усього строку її дії.

Тобто, відповідач має право і відмовитись від застосування відносно нього існуючої пільги, тому враховуючи, що зобовязання були самостійно визначені платником податків, є слушним висновок, що Приватне акціонерне товариство "Вестастрой» відмовилось від звільнення від орендної плати за земельні ділянки та податку на нерухоме майно.

Крім того, відповідно ст.4 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», в редакції з 08.06.2016 року, передбачає звільнення від нарахування та плати за земельні ділянки та плати за користування державним або комунальним майном, тільки субєктів, які здійснюють діяльність в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, розташованих на лінії зіткнення.

Відповідач знаходиться на території яка не відноситься до вищевказаного статусу.

Також слід зазначити, що представник відповідача у судовому засіданні визнав позовні вимоги.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.136 КАС України відповідач може визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання адміністративного позову викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. Судове рішення у зв'язку визнанням адміністративного позову ухвалюється за правилами, встановленими ст.112 цього Кодексу.

Пунктом 1 стаття 112 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позивач може відмовитися від адміністративного позову повністю або частково, а відповідач визнати адміністративний позов повністю або частково.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, який задовольнив позовні вимоги Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області до Приватного акціонерного товариства Вестастрой м.Краматорськ про стягнення коштів з рахунків у банківських установах, які обслуговують Приватне акціонерне товариство Вестастрой в рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 69338,60 грн.

Крім того, не приймаються до уваги посилання апелянта на те, що судом першої інстанції безпідставно прийняті збільшені позовні вимоги, оскільки відповідно частини 1 статті 51 КАС України (в редакції, яка діяла станом на день прийняття судом рішення) позивач має право в будь-який час до закінчення судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог або відмовитися від адміністративного позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду без змін.

Керуючись статтями 34, 309, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Вестастрой» на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2017 р. у справі № 805/3000/17-а залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2017 р. у справі № 805/3000/17-а залишити без змін.

Повне судове рішення складено 21 грудня 2017 року.

Постанова набирає законної сили з 21 грудня 2017 року та може бути оскаржена до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О.О.Шишов

Судді І.В.Сіваченко

ОСОБА_1