Справа № 712/9035/17
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2017-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 712/9035/17 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
Пироженко Валентина Дмитрівна
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2017 року ОСОБА_2 (далі - Позивач, ОСОБА_2.) звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси, у подальшому заміненого на належного відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - Відповідач, ГУ ПФ в Черкаській області), в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просив визнати протиправними дії щодо призупинення виплати пенсії та стягнути з Відповідача невиплачену пенсію за період з 01.06.2015 року по 20.11.2015 року в сумі 10 452,50 грн.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.10.2017 року поновлено ОСОБА_2 строк звернення до суду із вказаним позовом.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.10.2017 року позов задоволено частково - визнано протиправними дії ГУ ПФ в Черкаській області щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_2 та зобов'язано Відповідача нарахувати та виплатити Позивачу невиплачену пенсію за період з 01.06.2015 року по 20.11.2015 року. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що оскільки з 01.06.2015 року втратили чинність норми Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії або щомісячне грошове утримання за даними законами не призначаються, то виплата пенсії повинна здійснюватися за загальним правилами, якими не передбачено зупинення виплати пенсії за віком у період роботи особи.

Відмовляючи у задоволенні іншої частини позовних вимог, суд зазначив, що стягненню пенсії у визначеному розмірі повинно передувати проведення її нарахування уповноваженим суб'єктом - органами Пенсійного фонду України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. При цьому посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Наголошує на неврахуванні судом пропуску Позивачем строку звернення до суду із вказаним позовом, оскільки ще у червні 2015 року останній повинен був дізнатися про порушення своїх прав. Крім того, підкреслює на залишенні поза увагою суду обставин роботи Позивача у період з 01.06.2015 року по 17.11.2015 року на посаді державного службовця, що виключало можливість поновлення виплати пенсії останньому за вказаний період.

У частині відмови у задоволенні позовних вимог рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржувалося.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули, а тому справа розглядалася у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Як встановлено судом першої інстанції, Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФ в Черкаській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.с. 13).

Крім того, зі змісту позовної заяви судом першої інстанції було встановлено, що у період з березня по листопад 2015 року ОСОБА_2 працював на посаді заступника начальника управління - начальника відділу матеріально-технічного забезпечення, утримання нерухомого майна та зв'язку управління інфраструктури Головного управління ДФС у Черкаській області.

За наслідками розгляду заяви Позивача щодо поновлення виплати пенсії за період з 01.04.2015 року по листопад 2015 року Відповідач листом від 04.07.2017 року №425/В-10 (а.с. 12) повідомив останнього, що відповідно до ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» тимчасово, у період з 1 квітня по 31 грудня 2015 року, особам, яким пенсія призначена відповідно до Закону України №2262-ХІІ (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на які поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених, зокрема, Законом України «Про державну службу», пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-ХІІ, не виплачуються. Крім того, у даному листі зазначено, із прийняттям пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з 01.06.2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначається, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу». Однак, оскільки даним законом норму щодо тимчасового призупинення виплати пенсії не було скасовано, зміни у ст. 54 Закону №2262-ХІІ не внесено, а у період з 01.04.2015 року по 17.11.2015 року Позивач працював на державній службі, підстави для поновлення пенсії за вказаних період відсутні.

На підставі встановлених вище обставин, виходячи з системного аналізу приписів ст. ст. 8, 19, 22, 64 Конституції України, а також Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» і ряду рішень Конституційного Суду України у справах щодо пільг, гарантій та компенсацій, суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині зобов'язання Відповідача здійснити нарахування та виплату пенсії за період з 01.06.2015 року по 20.11.2015 року, оскільки станом на 01.06.2015 року була скасована можливість призначення пенсій на підставі Закону України «Про державну службу».

З таким висновком суду першої інстанції не можна не погодитися з огляду на таке.

1 квітня 2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VІІІ (далі - Закон).

Даним Законом частину 1 статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» доповнено реченням такого змісту: «Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється».

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до зазначених вище законів.

Оскільки Закон не скасовано, його положення не визнано неконституційними, а до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то, відповідно, з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу».

Таким чином колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції про те, що з 01.06.2015 року особи, які працювали на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених, зокрема, Законом України «Про державну службу», набувають права на поновлення виплати пенсії за правилами, за якими вони отримували раніше, у тому числі за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з 01.06.2015 року.

Аналогічну за змістом правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 24.05.2016 року у справі №21-948а16.

Твердження ГУ ПФ в Черкаській області про пропуск ОСОБА_2 строку звернення до суду є, на переконання судової колегії, безпідставним, оскільки, отримавши лист Відповідача від 04.07.2017 року №425/В-10 про відмову у перерахунку пенсії, Позивач вже 19.07.2017 року, тобто у межах встановленого ч. 2 ст. 99 КАС України шестимісячного строку, звернувся із вказаним позовом. При цьому суд першої інстанції вірно звернув увагу на те, що звернення ОСОБА_2 до ГУ ПФ в Черкаській області у квітні та травні 2015 року та отримання у цей період відповідей за наслідками їх розгляду здійснювалося під час іншого правового регулювання спірних правовідносин.

Отже, судова колегія вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області - залишити без задоволення, а постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій та стягнення коштів - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Повний текст постанови складено « 21» грудня 2017 року.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко