Справа № 826/8145/16
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2017-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/8145/16
УХВАЛА

18 грудня 2017 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного адміністративного суду Безименна Н.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 жовтня 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Віва Люкс Плюс» до Державної фіскальної служби, Головного управління ДФС у м. Києві, Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, за участю третьої особи - Міністерства фінансів України про визнання незаконними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И ЛА :

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 жовтня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Відповідач, не погоджуючись з вказаною постановою подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та винести нову постанову, якою повністю відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до п. 12 перехідних положень КАС України заяви і скарги подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишенні без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийняті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Апеляцій скарга подана до суду першої інстанції до набрання чинності нової редакції КАС України.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам статті 296 КАС України.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Всупереч наведених норм, апелянтом до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору, натомість до апеляційної скарги додано клопотання про звільнення від його сплати, в обґрунтування вимог якого апелянт посилається на те , що позбавлена можливості виконати вимоги щодо сплати судового збору.

Вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір», з урахуванням змін внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», на момент подання апеляційної скарги, суб'єкти владних повноважень зобов'язані сплачувати судовий збір, а відсутність коштів у Державному бюджеті не може підставою для звільнення від його сплати.

При цьому п. 2 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» обов'язок щодо забезпечення належного фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору покладено на Кабінет Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Таким чином, підставою для звільнення від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони. Звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду.

Відповідно до положень, викладених в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 5 лютого 2016 року № 2 Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" у редакції Закону України від 22 травня 2015 року 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", обмежене фінансування бюджетної установи, яка діє як суб'єкт владних повноважень, не може бути підставою для звільнення від сплати судового збору.

Таким чином, неналежне державне фінансування не може бути підставою для звільнення від сплати судового збору обов'язок сплати якого встановлено чинним законодавством.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду України у адміністративній справі № 335/13349/13.

Враховуючи наведене та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок Державного бюджету України, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору, вважаю, що обставини, пов'язані з фінансуванням установ чи організацій з Державного бюджету України та відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб'єктами владних повноважень, не є підставою для відстрочення або звільнення від його оплати.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до п.п. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (діючого на момент подачі адміністративного позову), за подання до адміністративного суду юридичною особою позову немайнового характеру, судовий збір справляється у розмірі 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п.п. 2 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, судовий збір справляється у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Так, при поданні даного позову до суду першої інстанції сплаті підлягав судовий збір у розмірі 4134 грн. (три вимоги)

Таким чином, апелянту необхідно надати оригінал документу про сплату судового збору в сумі 4547грн. 40 коп., сплаченого за реквізитами: отримувач коштів - УДКСУ у Печерському р-ні; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - ГУДКCУ у м. Києві, код банку отримувача (МФО) - 820019; рахунок отримувача - 1007; код класифікації доходів бюджету - 22030101.

Крім того, ч.3 п. 2 ст. 296 КАС України в апеляційній скарзі зазначаються ім'я, поштова адреса особи, яка подає апеляційну скаргу, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є. Звертаю увагу на те, що всупереч вище викладених норм апелянтом не зазначено засобу зв'язку.

Згідно приписам ч. 3 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 296 Кодексу, застосовуються правила статті 169 Кодексу, згідно з якими апеляційна скарга залишається без руху.

Керуючись п. 12 перехідних положень ст.ст. 296, 298, 169КАС України,

У Х В А Л И ЛА :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 жовтня 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Віва Люкс Плюс» до Державної фіскальної служби, Головного управління ДФС у м. Києві, Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, за участю третьої особи - Міністерства фінансів України про визнання незаконними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати апелянту строк для усунення недоліків протягом десяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

У разі не усунення недоліків у зазначений вище строк апеляційна скарга буде повернута апелянту.

Суддя Н.В. Безименна