Справа № 348/1796/17
Суддя: Флоряк Д.В.
Дата ухвалення: 2017-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1796/17

18 грудня 2017 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - Флоряк Д.В.,

секретаря - Буратчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Надвірна адміністративну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №1батальйону УПП у м. Хмельницький ДПП лейтенанта поліції Купчака І.І., Управління Патрульної поліції у м. Хмельницькому про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Інспектора роти №1 батальйону УПП у м. Хмельницький ДПП лейтенанта поліції Купчака І.І. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою Надвірнянського районного суду від 30.11.2017 року залучено в якості співвідповідача Управління Патрульної поліції у м. Хмельницькому.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 03.09.2017 року інспектором патрульної поліції Купчаком І.І. відносно нього була складена постанова про адміністративне правопорушення серії БР № 199930, з якої вбачається, що він, керуючи своїм транспортним засобом на 213 км. автодороги М-12 Стрий-Знам'янка був зупинений працівником поліції з причин, нібито, порушення правил перевезення вантажу, а саме що перевозив небезпечний вантаж та мав укомплектований вогнегасник, який був не опломбований. Згідно даної постанови його притягнуто до адміністративної відповідальності за 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Зазначає, що інспектор поліції не роз'яснив йому права і обов'язки визначені ст. 63 Конституції України, 307, 308, 268, 287-289 КУпАП, про що свідчить відсутність підпису позивача в оскаржуваній постанові. Крім того, інспектором не надано йому можливість користуватись допомогою адвоката та не повідомлено про причини (підстави) неможливості залучення адвоката. Винесена відповідачем постанова не містить відомостей відеофіксації правопорушення і не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. В оскаржувальній постанові інспектор посилається на норму пункту 22.5 ПДР України, в якій чітко регламентовані правила щодо габаритів, фактичної маси, навантаження на осі транспортного засобу, однак в даному пункті ПДР немає жодного посилання щодо опломбування переносного вогнегасника. Таким чином, відповідачем невірно кваліфіковано дії позивача та помилково його притягнуто до відповідальності за ст. 132-1 КУпАП, що є прямим порушенням принципу законності. Зазначає, що будь-яких доказів його вини не надано. Поліцейський не взяв до уваги його усні пояснення, в яких він зазначав, що не згоден з вказаними в постанові фактами. Винним себе не визнає, при цьому зазначає, що Правил дорожнього руху він не порушував та йому не було повідомлено про будь-яке вчинене порушення зазначених Правил, тому вважає, що інспектором при складанні даної постанови недотримано вимог Конституції України та КУпАП і що постанова винесена з порушеннями норм законодавства, є необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, тому просить скасувати постанову серії БР № 199930 від 03.09.2017 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.

У судове засідання позивач подав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує з підстав, наведених в позовній заяві та просить їх задоволити.

Представник Управління Патрульної поліції у м. Хмельницькому Мельник-Кірієнко А.П. та інспектор роти № 1 батальйону УПП у м. Хмельницькому ДПП лейтенант поліції Купчак І.І. в судове засідання не з'явилися, однак подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Просили відмовити в задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі. При прийнятті рішення по справі взяти до уваги раніше подане заперечення, яке знаходиться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається із постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 199930 від 03.09.2017 року, ОСОБА_1 03.09.2017 року на автодорозі М-12 Стрий-Кам»янка на 213 км. керував транспортним засобом «Volvo FM 400 HP», д.н.з. НОМЕР_1/ НОМЕР_3, д.н.з. НОМЕР_2 і здійснював перевезення небезпечних вантажів та був укомплектований вогнегасником, який був не опломбований, чим порушив п. 5.4 Наказу МВС від 26.07.2004 року № 822 «Про затвердження Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів», п.22.5 Правил дорожнього руху.

Вказаною постановою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом - ч. 1 ст. 7 КУпАП.

Ч. 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.5 ст.14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Як вбачається з п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення визначено главою 22 КУпАП, а процедура оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначена Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395.

Однак, як вбачається з постанови по справі про адміністративне правопорушення, вимоги ст.280 КУпАП відповідачем не були виконані.

ОСОБА_1 заперечував факт вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 132-1 КУпАП.

Відповідно до статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначено Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 зі змінами і доповненнями (надалі «Правила дорожнього руху»).

Відповідно до пункту 22.5 за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

В постанові інспектор посилається на норму пункту 22.5 ПДР України, в якій чітко регламентовані правила щодо габаритів, фактичної маси, навантаження на осі транспортного засобу, однак в даному пункт ПДР і немає жодного посилання щодо опломбування переносного вогнегасника. В той же час диспозиція ст. 132-1 КУпАП передбачає притягнення до відповідальності водіїв транспортних засобів за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

За вищевказаних обставин, враховуючи вказане, зважаючи на вимоги ч.3 ст. 78 КАС України та відсутність обґрунтування відповідачем правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 слід задовольнити, скасувавши постанову в справі про адмінправопорушення.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 283 КУпАП визначено вимоги до змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення. В тому числі, постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення, дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частина 2 ст. 77 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.2 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним кодексом, звернутися до суду для оскарження будь-яких рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

В судовому засіданні встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення від 03.09.2017 року підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності стало те, що останній 03.09.2017 року о 16:20 год. на автодорозі на 213 км. авто дороги М-12 Стрий-Знам'янка був зупинений працівником поліції з причин нібито порушення правил перевезення вантажу, а саме перевозив небезпечний вантаж та був укомплектований вогнегасником, який був неопломбований, чим порушив вимоги п. 22.5 ПДР України і за що був притягнутий до адміністративної відповідальності.

З матеріалів, що додані до оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення від 03.09.2017 року не вбачається, а відповідач не надав суду жодних доказів на підтвердження того, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги, передбачені ПДР України, а саме п.22.5.

З відеозапису Боді камери вбачається, що ОСОБА_1 було зупинено та оглянуто вогнегасник, свідків при огляді не було. Позивачу тільки роз'яснено право подавати клопотання, однак на відео через сторонні звуки не зрозуміло, з якими іншими правами інспектор його ознайомив згідно ст. 286 КУпАП, на яку посилається відповідач у своєму запереченні, і яка фактично виключена із КУпАП на підставі Закону № 586-VI від 24.09.2008 року.

Також в судовому засіданні встановлено, що в постанові не вказано відповідно до вимог ст. 283 КУпАП інформацію про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Крім того відповідачем не повідомлено позивачу про можливість відкладення справи для того, щоб скористатися правовою допомогою, порушено його права на звернення за правовою допомогою. При цьому з пояснень позивача вбачається, що працівник ДПС не об'єктивно визначив склад правопорушення та в односторонньому порядку розглянув всі матеріали справи, не беручи до уваги інші обставини справи.

Вище наведені порушення з боку відповідача, на думку суду є безперечними підставами для скасування оскарженого рішення посадової особи.

Отже, із зазначеного вбачається, що оскаржувана постанова винесена відповідачем з порушенням вимог до інформації, яку повинна містити постанова про адміністративне правопорушення, а саме не вказано інформацію про технічний засіб, яким здійснено відеозапис та не роз'яснено можливість відкладення справи для використання свого права позивачем на правову допомогу що призвело до порушення прав позивача, передбачених статтею 268 КУпАП.

За цих обставин, суд вважає, що підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності не має, а тому його адміністративний позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.263,283 КУпАП, ст.ст.168, 241-246 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задоволити.

Визнати нечинною та скасувати постанову інспектора роти №1 батальйону УПП у м.Хмельницькому ДПП серії БР №199930 від 03.09.2017 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу в сумі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП .

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду в строк та порядок, визначений ст. 295, 297 КАС України.

Суддя Флоряк Д.В.