Справа № 815/4341/17
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2017-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4341/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Потоцької Н.В.

судді Бойко О.Я.

судді Гусева О.Г.

за участю секретаря Сердюк І.С.

сторін:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю КАТАДИН - ЕКОТЕХН до Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії ,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду із позовом звернулось товариство з обмеженою відповідальністю КАТАДИН - ЕКОТЕХН до Державної фіскальної служби України, в якому позивач з урахуванням поданої заяви про уточнення (вхід. № 26959/17 від 02.10.2017 р.) просить:

- визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України з зупинки реєстрації податкової накладної від 30.06.2017 року ТОВ «КАТАДИН-ЕКОТЕХН» за відсутністю достатніх підстав для зупинки, у порушенні приписів п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України в частині строків розгляду пояснень платника податків і неправомірному стягненню саме 20.07.2017 року з рахунка позивача, відкритому у Територіальному органі Державної казначейської служби України, грошових коштів позивача;

- зобовязати Державну фіскальну службу України забезпечити реєстрацію податкової накладної ТОВ «КАТАДИН-ЕКОТЕХН» від 30.06.2017 року за № 30 датою її подання до контролюючого органу, а саме: 10.07.2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним:

ТОВ «КАТАДИН-ЕКОТЕХН» набув права власності у достатніх обсягах на реалізовані згідно податкової накладної від 30.06.2017 року за № 30 товари шляхом сплати авансовим методом податку на додану вартість при здійсненні випуску імпортованих товарів у вільних обіг, що унеможливлює спрацювання моніторингу за критеріями, вказаними у пункті 6 Наказу Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року за № 567.

А відтак, податковим органом протиправно зупинено реєстрацію податкової накладної, яка не відповідала критеріям, встановленим податковим законодавством України.

Відповідно до пп. 201.16.3 п. 201.16 ст. 201 ПК України, рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податків протягом пяти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього кодексу. Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку корегування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Але відповідачем були порушені приписи п. 201.16 ст. 201 ПК України та по цей час не було прийнято відповідачем жодного рішення, чим відповідачем були проігноровані вимоги податкового законодавства України, у звязку із не отриманням платником податків відповідного рішення.

Разом з цим, податкову накладну № 30 від 30.06.2017 р. включено до податкової декларації з ПДВ за червень 2017 р., яка прийнята податковим органом без зауважень.

При цьому, згідно зі ст. 57 ПК України, платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання протягом 10 календарних днів після 20.07.2017 р. (тобто до 30.07.2017 р.).

Однак, податковим органом 20.07.2017 р. самостійно списано податкове зобовязання за податковою накладною № 30 від 30.06.2017 р., що призвело до протиправного позбавлення власності без наявності законих підстав.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, викладених в адміністративному позові та наданих в судовому засіданні поясненнях. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання не зявився. Про розгляд справи був повідомлений належним чином та завчасно, що підтверджується матеріалами справи.

В обґрунтування заявленої правової позиції надав письмові заперечення (а/с. 92 96), в яких зокрема, зазначив.

Зупинення реєстрації податкових накладних здійснюється в автоматичному режимі за наслідком проведеного моніторингу відповідності податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків. А тому посилання Позивача на протиправність дій ДФС України щодо зупинення реєстрації податкової накладної від 30.06.2017 року № 30, виписаної на імя Приватного виробничо-комерційного підприємства «Мастер-А» та направленої на реєстрацію 10.07.2017 року, - повністю необгрунтовані.

З огляду на відсутність факту надання ТОВ «Катадин-Екотехн» в електронному вигляді таблиці та пояснень у вигляді затвердженої форми повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК, отримані ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області документи із супровідним листом від 13.07.2017 року залишено без розгляду.

ОСОБА_2 вимог п.п. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 ПК України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній / розрахунку коригування. В свою чергу, ТОВ «Катадин-Екотехн» не позбавлено можливості на даний час здійснити належне звернення до контролюючого органу з метою відновлення реєстрації податкової накладної № 30 від 30.06.2017 року.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне.

ТОВ «КАТАДИН-ЕКОТЕХН» 10.07.2017 року подано до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних належним чином оформлену податкову накладну від 30.06.2017 року за № 30.

ОСОБА_2 отриманої квитанції № 1 від 10.07.2017 року, податковим органом зупинено реєстрацію вказаної податкової накладної, посилаючись на думку, що вказана накладна начеб то відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року № 567. Начеб то за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 3917, та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК.

13.07.2017 року ТОВ «КАТАДИН-ЕКОТЕХН» направило до ГУ ДФС в Одеській області, через канцелярію (у звязку із неприйняттям засобами електронного звязку заперечень із документами) повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПК/РК із додатками, вказаним у такому повідомленні.

ОСОБА_2 відмітки податкового органу від 18.07.2017 року повідомлення прийнято.

ТОВ «КАТАДИН-ЕКОТЕХН» із поясненнями надані передбачені пп. 1 п. 6 Критеріїв, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 567, документи, а саме: податкова накладна № 30 від 30.06.2017 р., виписка по рахунку від 30.06.2017 р., рахунок фактура № Кэ-0000173 від 26.06.2017 р., видаткова накладна № СО-0000075 від 20.06.2017 р., рахунок фактура № СО-0000082 від 20.06.2017 р., податкова декларація з податку на додану вартість за період липень 2017 року з Додатком №2 та № 5.

ОСОБА_2 викладеного у повідомленні, зазначений податковим органом код 3917 є товаром самостійно імпортованого позивачем.

Відповідно до пп. 201.16.3 п. 201.16 ст. 201 ПК України рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податків протягом пяти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього кодексу. Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку корегування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Будь-яких рішень податкового органу на пояснення позивача від 13.07.2017 р. ТОВ «КАТАДИН-ЕКОТЕХН» не отримувало.

Крім того, судом встановлено, що ТОВ «КАТАДИН-ЕКОТЕХН» включено до Реєстру виданих та отриманих податкових накладних за червень 2016 року вказану податкову накладну від 30.06.2017 року за № 30, аналогічно із іншими податковими накладними.

На підставі включених до Реєстру виданих та отриманих податкових накладних позивачем було включено зазначену податкову накладну від 30.06.2017 року до податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2017 року, прийняту податковим органом без жодних зауважень, та за відсутністю порушень за наслідком проведення податковим органом камеральної перевірки позивача за червень 2017 року, що підтверджується квитанцією № 2 про прийняття податкової декларації позивача за червень 2017 року.

Крім того, граничним терміном подання платником податків податкової декларації з податку на додану вартість становить 20 число кожного наступного місяця після звітного. І згідно зі ст. 57 ПК України платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ТОВ «КАТАДИН-ЕКОТЕХН» зобовязаний сплатити суму самостійно визначеним ним податкових зобовязань за податковою декларацією з податку на додану вартість за червень 2017 року протягом 10 календарних днів після 20 липня 2017 року (до 30 липня 2017 року включно).

ОСОБА_2 щодо суми податку, на яку платник податку на додану вартість має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 20.07.2017 року, податковим органом 20.07.2017 року списано з розрахункового рахунку ТОВ «КАТАДИН-ЕКОТЕХН», відкритого у Територіальному органі Державної казначейської служби України грошові кошти у сумі 15757,00 гривень.

Законодавство, що регулює спірні правовідносини.

Приписами ст. 62 Конституції України встановлено: «Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду».

Приписами ст. 67 Конституції України встановлено: „Кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених Законом.

Дане положення Конституції є основоположним для а) будь-якого закону, що регулює державні витрати в Україні; б) принцип справедливого оподаткування означає єдині правові умови стягнення податку та єдині вимоги до податкових законів. Оподаткування повинне бути однаковим для кожного виду податків по всій території держави. На основі цього принципу формується єдина податкова система держави; в) податок може встановлюватися, змінюватися чи скасовуватися лише шляхом прийняття Закону.

Цей принцип прямо звязаний з принципом недоторканості приватної власності і принципом свободи особи, оскільки оподаткування це відчуження приватної власності особи, яке в демократичному суспільстві може здійснюватися лише зі згоди особи, вираженої у даному випадку через представництво її інтересів у парламенті.

Щодо цього, ще у XVIII ст. під час дебатів у ОСОБА_1 лордів (1766 р.) лорд Камден (Lord Camden) сказав наступне: „Оподаткування і представництво нероздільні… яким би не було добро (майно) людини, це абсолютно її добро; ніхто не має права забрати його у людини без її згоди… хто б не був, хто це робить, вчиняє грабіж; він зневажає і руйнує різницю між свободою і рабством.

Конституція України прямо вказує на законодавчу форму встановлення податку, зокрема ст. 92 ч. 2 п. 1 зазначає, що тільки законами України встановлюються система оподаткування, податків і зборів.

Відповідно до ст. 6 Конвеції Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Закон України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ст. 2 передбачає Рішення є обовязковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції.

При цьому варто визначити предмет розгляду справ Європейського суду. ЄСПЛ відзначає, що податкові спори виходять за межі цивільних прав і обовязків, незважаючи на матеріальні наслідки. Таким чином, тривалий час гарантії, передбачені ст. 6 Право на справедливий суд Конвенції, не поширювались на спори у сфері оподаткування, проте згодом позиція змінилась, і ЄСПЛ було підтримано, уточнено та розвинуто практику застосування ст. 6 Конвенції до податкових спорів.

За відсутності у самому тексті Конвенції згадки про податки остання зявилась у ст. 1 Захист власності протоколу № 1 до Конвенції, відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право на повагу до своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У національному законодавстві відносини, що виникають у сфері справлення податків і зборів, регулюються Податковим кодексом України. ПКУ визначає вичерпний перелік податків і зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Податкове законодавство України складається, зокрема, з Конституції України, Податкового кодексу України та нормативно правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього кодексу (ст. 3 ПКУ).

Вимоги щодо оформлення податкових накладних, їх видачі та внесення до ЄРПН встановлені ст. 201 Податкового Кодексу України

Відповідно до п. 201.1. ст. 201 ПКУ на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Так, згідно п. 201.10. ст. 201 ПКУ при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

ОСОБА_2 з п.201.16. ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 201.16.1. п.201.16. ст. 201 ПК України у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування;

в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

ОСОБА_2 з п.п. 201.16.2 п.201.16. ст. 201 ПК України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобовязання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

ОСОБА_2 з п.п.201.16.3 п.201.16. ст. 201 ПК України письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Зазначена комісія приймає рішення про:

- реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом пяти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.

Форма таких рішень встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до п.п. 201.16.4 п.201.16. ст. 201 ПК України податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

ОСОБА_2 з п. 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. № 1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 р. № 341), у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Пунктом 74.2. ст. 74 ПКУ передбачено, що в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Наказом Мінфіну України від 13.06.2017 року №567, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16 червня 2017 р. за № 753/30621, затверджено Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі за текстом - Критерії).

Пунктом 2 Критеріїв передбачено, що моніторинг здійснюється ДФС на підставі аналізу даних звітних показників платника податку, наявної податкової інформації, а також інформації, поданої платником податку за формою згідно з додатком до цих Критеріїв, яка відображає специфіку господарської діяльності платника податку окремо за кожним видом економічної діяльності, якщо така інформація врахована комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - Комісія ДФС).

Пунктом 3 Критеріїв передбачено, що оцінка ступине ризиків, достатніх для зупинення реєстрація податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, інформація за встановленою формою із поясненнями розглядається ДФС протягом пяти робочих днів, що настають за днем її отримання.

Пунктом 5 Наказу № 567 встановлено, усі податкові накладні/розрахунки коригування, що подаються на реєстрацію в Реєстрі з метою оцінки ступеня ризиків, достатніх для їх зупинення, до проведення Моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації, перевіряються ДФС відповідно до таких ознак:

1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю), та/або складена за операцією, що є звільненою від оподаткування;

2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних/ розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної / розрахунку коригування, становить

менше 500 тисяч гривень та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох діючих платників податків;

3) загальна сума сплачених у 2016 році сум єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, якими подано податкову накладну / розрахунок коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить більше 5 мільйонів гривень (ознака використовується з 01 квітня 2017 року до 01 січня 2018 року);

4) одночасно значення показників D та Р розрахованих у наведеному у цьому підпункті порядку, мають такі розміри:

D>0,05, Р<Рм *1,3,

де D - розрахункова величина, яка дорівнює S/Т;

S - загальна сума сплачених за останні 12 місяців сум єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами;

Т - загальна сума постачання товарів/послуг на митній території України, що

оподатковуються за основною ставкою та ставкою 7 %, за останні 12 місяців, яка зазначена платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі;

Р - сума податку на додану вартість, зазначена платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі у звітному (податковому) періоді, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування;

Рм - найбільша місячна сума податку на додану вартість, зазначена у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих платником податку в Реєстрі за останні 12 місяців.

У разі якщо за результатами перевірки ДФС встановлено, що податкова накладна/ розрахунок коригування відповідає одній з ознак, визначених підпунктами 1-4 цього пункту, - така податкова накладна / розрахунок коригування не підлягає Моніторингу.

У спірному випадку на підставі підпунктів 2 та 4 пункту 5 Наказу № 567 податкова накладна ТОВ ТОВ «КАТАДИН-ЕКОТЕХН» не підлягає Моніторингу.

Таким чином, відповідач не мав достатніх підстав для здійснення Моніторингу та здійснювати зупинення реєстрації податкової накладної позивача.

ОСОБА_2 з Пунктом 6 Критеріїв моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями, зокрема, як:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 раза більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу постачання такого товару/послуг, зазначеного у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, та обсягу придбання на митній території України та/або ввезення на митну територію України відповідного товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, та митних деклараціях, і переважання в такому залишку товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, більше 75 % загального такого залишку та відсутність товару/послуги, зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідає вимогам підпункту 1 цього пункту та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням податкової накладної / розрахунку коригування, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вимогам підпункту 1 цього пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

Відповідно до п.1 Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567:

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв:

договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Постановою КМУ №190 від 29.03.2017 визначені підстави для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації та встановлено, що комісія Державної фіскальної служби (далі - комісія ДФС) приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Надаючи належну правову оцінку спірним правовідносинам суд виходив з наступного.

Як вбачається зі змісту Квитанції № 1 від 10.07.2017 р., контролюючим органом було сформовано висновок про відповідність податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, затверджених Наказом № 567. «За результатами опрацювання СМКОР виявлено не відповідність обсягів постачання, обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 3917».

У Квитанції відповідачем в порушення підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України не вказано ані конкретного виду критерію оцінки ступеня ризику, ані конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом №567 (пункт 1 Вичерпного переліку документів містить два різні переліки, в залежності від визначеного ступеня ризику).

Водночас, у вищевказаній Квитанції фіскальним органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту «в» п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 р. № 567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена п. 4 цього наказу.

Таким чином, вказуючи щодо необхідності надання платником податків переліку документів, фіскальному органу необхідно було чітко зазначити, яких саме документів не вистачає для прийняття Рішення про реєстрацію податкової накладної.

Разом з тим, фіскальним органом, в порушення підпункту 201.16.1. пункту 201.16. статті 201 ПК України, не вказано у Квитанції конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом № 567.

Крім того, формулювання фіскальним органом у Квитанції вимоги надання «та/або копій документів..», також, на думку суду, є нечітким та незрозумілим, зокрема, для платника податків.

У той же час, відповідно до Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який затверджений наказом МФУ 13 червня 2017 року № 567, товариством подано до відповідача за місцем реєстрації пояснення і документи, які у тому числі вказані матеріали надані до суду, а саме: до матеріалів справи надано: податкова накладна № 30 від 30.06.2017 р., виписка по рахунку від 30.06.2017 р., рахунок фактура № Кэ-0000173 від 26.06.2017 р., видаткова накладна № СО-0000075 від 20.06.2017 р., рахунок фактура № СО-0000082 від 20.06.2017 р., податкова декларація з податку на додану вартість за період липень 2017 року з Додатком №2 та № 5 (а/с. 145- 158).

Сукупність наданих первинних документів не дають підстав для сумніву щодо факту здійснення господарської операції. Факт надходження коштів від ПРАТ «ВОЗНЕСЕНСЬКА ПМК» та ПВКП «МАСТЕР-А» на рахунок ТОВ «КАТАДИН ЕКОТЕХН»» зумовлював обов'язок позивача в силу вимог п. 187.1., п. 201.1., п. 201.7., п. 201.10. ПК України сформувати та направити для реєстрації спірну податкову накладну, тобто за правилом «першої події», що в даному випадку і було виконано позивачем шляхом подання п/н для реєстрації в ЄРПН.

В порядку виконання обов'язку, встановлено ч. 2 ст. 71 КАС України, відповідачем не спростовано факт виконання робіт та не доведено зворотне.

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про юридичну дефектність поданих до ДФСУ документів чи їх неповноту.

Таким чином, беручи до уваги те, що: податкова накладна видана в межах операції, яка є об'єктом оподаткування; фактичне виконання даної операції підтверджується матеріалами справи та в порядку ч. 2 ст. 71 КАС України відповідачем наведене не спростовано та не доведено зворотне; покупець/продавець є платниками ПДВ; податкова накладна подана для реєстрації у встановлений п. 201.10 ПК України строк, а також враховуючи те, що відповідачем не доведено наявності інших підстав для зупинення реєстрації і відмови у реєстрації податкової накладної та судом не встановлено обставин, які б перешкоджали видачі податкової накладної та прийняттю рішенню про її реєстрацію, суд приходить до висновку про відсутність у відповідача підстав для відмови у реєстрації податкової накладної шляхом прийняття оскаржуваного рішення, яке прийнято без врахування всіх обставин, що мали суттєве значення для оцінки реальності господарських операцій та для цілей прийнятті оспорюваного рішення, а також без врахування наведених вище норм податкового законодавства.

Судом також враховується, що у квитанції по суті не зазначено конкретних причин зупинення реєстрації п/н, критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної, а міститься загальне посилання на невідповідність обсягів постачання обсягам придбання. Спірне рішення, у свою чергу, не містить чіткої підстави для відмови у реєстрації - чи то подані документи складені з порушенням законодавства, чи то не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової (зазначено «та/або»).

У той же час, головною рисою індивідуальних актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб'єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв'язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акту нормам чинного законодавства.

Натомість, оскаржуване рішення фіскального органу не відповідає наведеним вище вимогам щодо чіткості та зрозумілості, та породжує його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов'язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб'єкта владних повноважень.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про недоведеність відповідачем ДФС України правомірності вчинення дій щодо зупинення реєстрації податкової накладної від 30.06.2017 року ТОВ «КАТАДИН-ЕКОТЕХН», а також в частині строків розгляду пояснень платника податків, через що вказана вимога підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з доводами позивача та вважає за необхідне також зазначити, що 07.12.2017 року Верховною радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу відносно забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році (№ 6776-д), яким, зокрема, визначено, що податкова накладна може бути зупинена в порядку і на підставі, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Щодо визнання протиправними дій по неправомірному стягненню 20.07.2017 року з рахунка ТОВ «КАТАДИН-ЕКОТЕХН» грошових коштів суд зазначає наступне.

Вказане підтверджується і квитанцією № 2 про прийняття податкової декларації позивача за червень 2017 року.

Слід звернути увагу, що граничним терміном подання платником податків податкової декларації з податку на додану вартість становить 20 число кожного наступного місяця після звітного. І згідно зі ст. 57 ПК України платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тобто, позивач був зобовязаний сплатити суму самостійно визначеним ним податкових зобовязань за податковою декларацією з податку на додану вартість за червень 2017 року протягом 10 календарних днів після 20 липня 2017 року (до 30 липня 2017 року включно).

Цю позицію викладено і в постанові Верховного Суду України від 09 червня 2015 року по справі № 21-18а 15, де міститься посилання на Європейську конвенцію про обчислення строків (ЕТS № 76) від 16.05.1972 року, яка застосовується до обчислення строків у цивільних, комерційних і адміністративних справах.

ОСОБА_2 отриманих позивачем відомостей з ОСОБА_2 щодо суми податку, на яку платник податку на додану вартість має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 20.07.2017 року, податковим органом 20.07.2017 року було самостійно протиправно списано з розрахункового рахунку позивача, відкритого у Територіальному органі Державної казначейської служби України грошові кошти у сумі 15757,00 гривень.

Щодо позовної вимоги про зобовязання зареєструвати податкові накладні № 30 від 30.06.2017 р.

При цьому колегія суддів вважає, що дискреційність повноважень ДФС України щодо реєстрації або відмови у реєстрації податкових накладних у ЄРПН є такими, що суперечать чинному законодавству, з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

ОСОБА_2 з частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Пунктом 8 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 2 частини 4 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Отже, суд наділений повноваженнями щодо зобов'язання відповідача прийняти рішення, і це прямо вбачається з пункту 2 частини 4 статті 105 та пункту 3 частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства.

При цьому, аналіз зазначених норм свідчить про те, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача і необхідність їх відновлення.

У спірних правовідносинах праву позивача зареєструвати податкові накладні у Єдиному реєстрі податкових накладних кореспондує обов'язок відповідача прийняти відповідне рішення та вчинити такі дії.

У випадку невиконання обов'язку відповідачем, за наявності визначених законом умов, у суду виникають підстави для ефективного захисту порушеного права позивача, у тому числі шляхом зобов'язання відповідача вчинити певні дії, спрямовані на відновлення порушеного права, зокрема, прийняти рішення. Це цілком узгоджується з положеннями пункту 2 частини 4 статті 105, пункту 3 частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства.

Разом з тим, дійсно існують випадки, у яких суд не може зобов'язати суб'єкта владних повноважень діяти певним чином і це вбачається з аналізу зазначених вище норм Кодексу адміністративного судочинства.

Стосовно дискреційних повноважень, суд зазначає, що такими є повноваження обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є законною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Пунктом б.) п.п. 201.16.4 п.201.16. ст. 201 ПК України передбачено обовязок відповідача, ДФС України, зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, реєстрацію якої було зупинено, у день настання однієї із таких подій зокрема, набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

ОСОБА_2 з п. 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Враховуючи наведене та вимоги ч. 2 ст. 11 КАС України, судова колегія задля повного захисту прав позивача виходить за межі позовних вимог в частині зобовязання відповідача вчинити певні дії та зазначає, що належним способом захисту порушених прав позивача у сфері публічно-правових відносин буде задоволення позовних вимог шляхом постановлення рішення про зобовязання ДФС України зареєструвати податкову накладну № 30 від 30.06.2017 р., днем її надходження 10.07.2017 року.

ОСОБА_2 зі ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини та ст.8 КАС України, застосування правила про пріоритет норми з найбільш сприятливим для особи тлумаченням може бути здійснене також шляхом використання практики Європейського суду з прав людини.

Гарантії статті 6 § 1 включають зобовязання судів надавати достатні підстави для винесення рішень (H. v. Belgium (H. проти Бельгії), § 53). Достатні підстави демонструють сторонам, що їх справа була ретельно розглянута.

Хоча національний суд користується певним правом розсуду, обираючи аргументи і приймаючи докази, він зобовязаний обґрунтувати свої дії підставами для винесення рішень (Suominen v. Finland (Суоминен проти Фінляндії), § 36).

Крім того, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, повязаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобовязує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Міра, до якої суд має виконати обовязок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобовязаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

ОСОБА_2 зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Процесуальні гарантії статті 6 § 1 застосовуються до усіх сторон процесу, а не лише до тих осіб, які не виграли справи у національних судах (Philis v. Greece (Філіпс проти Греції) (No. 2), § 45).

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 6-8, 71, 86, 128, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України з зупинки реєстрації податкової накладної від 30.06.2017 року ТОВ «КАТАДИН-ЕКОТЕХН» за відсутністю достатніх підстав для зупинки, у порушенні приписів п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України в частині строків розгляду пояснень платника податків і неправомірному стягненню саме 20.07.2017 року з рахунка позивача, відкритому у Територіальному органі Державної казначейської служби України, грошових коштів позивача.

Зобовязати ДФС України зареєструвати податкову накладну №30 від 30.06.2017 р., днем її надходження 10.07.2017 року.

Стягнути з Державної фіскальної служби України (040053, м. Київ, Львовська площа, 8, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю КАТАДИН - ЕКОТЕХН (, вул. Боровського, 33, м. Одеса, 65031) суму судового збору за подання адміністративного позову за:

- платіжним дорученням № 440 від 14.08.2017 р. у сумі 3 200, 00 грн. (три тисячі двісті гривень 00 коп.).

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя Потоцька Н.В.

Суддя Бойко О.Я.

Суддя Гусев О.Г.

.