Справа № 465/2493/17
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/10455/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

за участі секретаря судових засідань: ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на постанову Франківського районного суду м. Львова від 22 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Інспектора патрульної поліції взводу № 1 роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_4 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому, в якому з урахуванням зміни предмету позову, просить визнати протиправними дії та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 667012 від 09.04.2017.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 09.04.2017 поліцейським ОСОБА_4 у місті Львові по вулиці Конюшинній, 13 було проведено розгляд справи та винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 667012, відповідно до якої на нього було накладено штраф у розмірі 510 грн. Вважає, що поліцейський діяв не на підставі, з перевищенням повноважень та не у спосіб, що визначений КУпАП, оскільки він мав право провести розгляд справи на місці вчинення правопорушення, яким є площа Двірцева, 1 у місті Львові або за місцем вчинення правопорушення, тобто в приміщенні УПП у м. Львові за адресою м. Львів, вул. Перфецького, 19. Отже, прийнята поліцейським постанова є протиправною та повинна бути скасованою.

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 22.08.2017 позов задоволено.

Із цією постановою не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що постанова суду першої інстанції прийнята з неповним зясуванням обставин справи, з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що оскільки позивач здійснив стоянку транспортного засобу, який унеможливив виїзд інших транспортних засобів, інспектором поліції було прийнято рішення тимчасово затримати належний позивачу автомобіль шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик за адресою м. Львів, вул. Конюшинна, 13, за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Інспектором Рузавіним Я.М. 09.04.2017 було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення, якою накладено стягнення на позивача у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Постанова була винесена за адресою спеціального майданчика м. Львів, вул. Конюшинна, 13, оскільки ОСОБА_3 не заперечував проти розгляду справи про адміністративне правопорушення за цією адресою та не мав наміру повертатись на місце вчиненого правопорушення чи їхати в приміщення органу, що уповноважений розглядати справу - Управління патрульної поліції у м. Львові, так як мав намір якнайшвидше забрати свій транспортний засіб. Отже, інспектор поліції виніс законну постанову, а суд першої інстанції визнав протиправними дії інспектора Рузавіна Я.М., без проведення дослідження всіх доказів по справі, застосувавши спрощений поверхневий підхід до встановлення фактів.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу заперечив та просив залишити її без задоволення.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.

У відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбутт інших осіб, які беруть участь у справі не перешкоджає апеляційнгму розгляду справи і такий проведено у їх відсутності.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення предствника позивача, перевірив матеріали справи та обговорив підстави і межі апеляційних вимог, вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позов слід задовольнити, оскільки в справі відсутні будь-які допустимі докази на підтвердження факту порушення позивачем ОСОБА_5 дорожнього руху, а оскаржувана постанова не може ґрунтуватись виключно на висновках працівників поліції. Крім того, поліцейський ОСОБА_4 провів розгляд справи в місці, яке не передбачене ст. ст. 258, 276 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції з такими висновками суду першої інстанції не погоджується з огляду на таке.

Із оскаржуваної позивачем постанови серії АР № 667012 від 09.04.2017 видно, що 08.04.2017 о 23 год 58 хв за адресою м. Львів, пл. Двірцева, 1 водій ОСОБА_3, здійснив стоянку транспортного засобу КІА Сееd 2.0 д.н.з. НОМЕР_1 в місці, що унеможливив виїзд інших транспортних засобів, чим порушив п. 15.10 д ПДР України, ч. 3 ст. 122 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Постанова була винесена за адресою спеціального майданчика м. Львів, вул. Конюшинна, 13.

При цьому, суть спору зводиться до неправомірності дій поліцейського щодо місця розгляду ним адміністративної справи і як наслідок скасування оскаржуваної постанови.

Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пунктом 11 частин 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами 1-3 статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частиною 3 статті 122 КУпАП.

Відповідно до частини 4 статті 258 КУпАП, справа може бути розглянута уповноваженим органом (посадовою особою) на місці вчинення правопорушення.

Також, у частині 1 статті 276 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 (далі - Інструкція № 1395), визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Відповідно до пункту 1 та 2 розділу III Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема частинами першою, другою і третьою статті 122, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

У рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі №1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої Кодексу України про адміністративні правопорушення, на яке покликається позивач у адміністративному позові і яке довільно трактує, надано офіційне тлумачення положенню частини 1 статті 276 цього Кодексу, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене та враховуючи характер вчиненого позивачем правопорушення, а саме неможливістю провести розгляд адміністративної справи за місцем вчинення амінправопорушення та в день його вчинення, у звязку з перебуванням позивача в м. Києві, суд апеляційної інстанції вважає, що інспектор патрульної поліції вправі був виносити оскаржувану позивачем постанову за місцем знаходження автомобіля ОСОБА_3 (м. Львів, вул. Конюшинна, 13) і куди прибув позивач, що є адміністративно-територіальною одиницею, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Отже, суд апеляційної інстанцій дійшов висновку, що при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення від 09 квітня 2017 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, старший лейтенант інспектор взводу № 1 роти № 2 батальйону № 4 УПП у м. Львові ДПП ОСОБА_4 діяв на підставі та у межах наданих йому повноважень.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку про її скасування та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України задовольнити.

Постанову Франківського районного суду м. Львова від 22 серпня 2017 року у справі № 465/2493/17 скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів, з дня складення її в повному обсязі, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_6
судді ОСОБА_7
ОСОБА_8
Постанова в повному обсязі складена 18.12.2017.