Справа № 712/7922/17
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2017-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Прізвище судді першої інстанції: Романенко В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року Справа № 712/7922/17

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу виконавчого комітету Черкаської міської ради на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Пресса ОТ и ДО» в особі директора Колеснікова Олександра Семеновича до виконавчого комітету Черкаської міської ради про скасування постанови та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Пресса ОТ и ДО» в особі директора Колеснікова Олександра Семеновича (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до виконавчого комітету Черкаської міської ради (далі - відповідач) про:

- скасування постанови про адміністративне стягнення адміністративної комісії виконавчого комітету Черкаської міської ради від 14.06.2017 р. № 182 про притягнення директора ТОВ «Пресса ОТ и ДО» Колеснікова О.С. до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1700,00 грн.;

- зобов'язання відповідача вжити заходів щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно директора ТОВ «Пресса ОТ и ДО» Колеснікова О.С. за ст. 152 КУпАП.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 вересня 2017 року адміністративний позов було задоволено частково: скасовано постанову про адміністративне правопорушення від 14.06.2017 р. № 182, а в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням в частині щодо задоволення позову, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в цій частині та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що порушення позивачем Правил благоустрою м. Черкаси зафіксовано у відповідних протоколах та підтверджено фотознімками, що, на його думку, не було враховано судом першої інстанції. З цих та інших підстав апелянт вважає, що рішення суду в частині задоволення позовних вимог прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.

У судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 13 ст. 10, ч. 4 ст. 229, ст. 310 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши в межах вимог апеляційної скарги, відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Пресса ОТ и ДО» було розміщено кіоски (тимчасові споруди) у м. Черкаси на розі вул. Кривалівської та бул. Шевченка, по вул. Сумгаїтській, біля буд. 39, по вул. 30-ти років Перемоги, біля буд. 36.

25.05.2017 р., 26.05.2017 р., 29.05.2017 р. відповідачем було складено протоколи №№ 405, 406, 407, 408, 409, в яких зафіксовано:

- утримання прилеглої території до тимчасової споруди ТОВ «Пресса ОТ и ДО» на розі вул. Криваліївська - бул. Шевченка в неналежному санітарному стані, а саме: прилегла територія засмічена побутовим сміттям, чим порушено п.п. 2.4.1, 2.4.2 Правил благоустрою м. Черкаси, затверджених рішенням Черкаської міської ради від 11.11. 2008 р. у № 4-688;

- переповнення урни для сміття біля тимчасової споруди ТОВ «Пресса ОТ и ДО» на розі вул. Криваліївська - бул. Шевченка чим було порушено п. 2.4.3. Правил благоустрою м. Черкаси;

- неналежне утримання прилеглої території (засмічено недопалками від цигарок) до ТС (кіоск «Пресса ОТ и ДО») за адресою вул. Сумгаїтська біля буд. 39, чим було порушено п. 2.4.1 Правил благоустрою м. Черкаси;

- неналежний технічний стан і зовнішній вигляд тимчасової споруди (кіоск «Пресса ОТ и ДО» ), а саме: розбите скло, звисають шматки реклами. Також зафіксовано факт неналежного утримання прилеглої території до вищезазначеної тимчасової споруди по вул. 30 років Перемоги біля буд. № 36, чим порушено п. 2.4.1 Правил благоустрою м. Черкаси;

- переповнення урни для сміття біля тимчасової споруди (кіоск «Пресса ОТ и ДО») по вул. 30 років Перемоги поряд з буд. № 39, чим порушено п.т 2.4.3 Правил благоустрою м. Черкаси.

14.06.2017 р. на підставі обставин, встановлених зазначеними протоколами, відповідачем було прийнято постанову про адміністративне стягнення № 182, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу 1700,00 грн. відповідно до ст. 152 КУпАП України за правопорушення п.п. 2.4.1, 2.4.2, 2.4.3 Правил благоустрою м. Черкаси, затверджених рішенням Черкаської міської ради від 11.11.2008 р. № 4-688.

Позивач, вважаючи протиправною зазначену постанову про адміністративне стягнення, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Судова колегія встановила, що ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач дійшов передчасного висновку про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення і не довів правомірності прийнятої ним постанови, що є предметом спору у даній справі.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі -КУпАП), Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 р. № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР), Правилами благоустрою м. Черкаси, затвердженими рішенням Черкаської міської ради від 11.11.2008 р. № 4-688 (далі - Правила № 4-688), Правилами роботи дрібнороздрібної торгівельної мережі, які визначають вимоги до організації дрібнороздрібної торговельної мережі, її приміщень та обладнання і поширюються на суб'єкти господарювання всіх форм власності, що здійснюють підприємницьку діяльність у сфері торгівлі та ресторанного господарства, затвердженими наказом Міністерства зовнішніх економічних зв'язків і торгівлі України від 08.07.1996 р. № 369 (далі - Правила № 369).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ст. 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, повинно бути з'ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також повинно бути з"ясовано інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки.

Згідно з ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 256 КпАП України визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

У ч. 1 ст. 268 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Закону № 280/97-ВР акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Частиною 2 статті 5 КУпАП регламентовано, що сільські, селищні, міські ради встановлюють відповідно до законодавства правила, за порушення яких адміністративну відповідальність передбачено статтями 152, 159 і 182 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 152 КУпАП порушення правил благоустрою територій населених пунктів тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктами 2.4.1, 2.4.2, 2.4.3 Правил № 4-688 передбачено постійне утримання територій та об'єктів у належному технічному стані і зовнішньому вигляді. Межами прилеглих територій до кіосків, павільйонів, лотків визначається ділянка в радіусі 20 метрів від кута споруди, якщо інше не визначено паспортом прив'язки тимчасової споруди, але не менше 20 метрів.

Обов'язком учасника правовідносин в сфері благоустрою є утримання прилеглих територій в належному санітарному стані, щоденне основне прибирання, очищення тротуарів, площ і під'їздів в період з квітня по жовтень до 6-ї години, а з жовтня по березень включно до 7- ої години ранку.

Також, передбачено утримання прилеглих територій в належному санітарному стані, погодинне основне прибирання, очищення тротуарів, площ і подвір'їв в період з квітня по жовтень до 6-ї години, а з жовтня по березень включно до 7-ої години ранку.

Урни повинні постійно утримуватись в належному технічному стані і звільнятись від сміття по мірі їх накопичення.

Відповідно до п. 20 Правил № 369 стаціонарні пункти дрібнороздрібної торговельної мережі, як правило, повинні бути типовими, відповідати вимогам нормативних документів щодо санітарії, охорони праці, техніки безпеки, відповідати естетичним вимогам, архітектурно вписуватись у навколишнє середовище. Рекламно-інформаційне оформлення пункту дрібнороздрібної торговельної мережі повинно бути типовим для даного суб'єкта господарювання. На видному місці розміщується свідоцтво про державну реєстрацію, інформація про адресу і номер телефону суб'єкта господарювання, якому належить цей пункт, прізвище, ім'я та по батькові продавця, а також режим роботи.

Статтею 30 Закону № 280/97-ВР визначений перелік повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв'язку.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що затвердження правил благоустрою населених пунктів та здійснення контролю за їх дотриманням належить до компетенції відповідних органів місцевого самоврядування, які в разі встановлення порушення вказаних правил уповноважені застосовувати до правопорушників відповідні заходи реагування у порядку ст. 152 КУпАП.

При цьому, слід враховувати, що законодавством регламентовано чіткий і послідовний порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення Правил благоустрою, який, окрім іншого, передбачає обов'язок контролюючого органу забезпечити повне і всебічне дотримання процесуальних прав підконтрольного суб'єкта та належне оформлення відповідної документальної бази.

Виходячи з цього, колегія суддів звертає увагу на те, що протоколи про адміністративні правопорушення, на підставі яких відповідачем було прийнято спірну постанову про адміністративне стягнення, містять ряд розбіжностей, а саме: з протоколів №№ 405, 406 вбачається, що правопорушення зафіксовані 24.05.2017 р., однак вказані протокол складено 25.05.2017 р; відповідно до протоколів №№ 408, 409 правовопрушення виявлено 26.05.2017 р., а протоколи складено 29.05.2017 р.

Крім того, як було встановлено судом першої інстанції, вбачається з матеріалів справи та не спростовано апелянтом, ані позивач (директор товариства), ані будь-яка інша його уповноважена особа не була присутня під час складання вказаних протоколів і, відповідно, не реалізувала і не могла реалізувати свої процесуальні права щодо надання пояснень або відмову в їх наданні. Водночас, у протоколах зазначено, що така особа від пояснень та підпису відмовилася, що не відповідає дійсності.

При цьому, апеляційний суд приймає до уваги й те, що, як вбачається з матеріалів справи, позивач викликався відповідачем у телефонному режимі безпосередньо за адресою адміністративної комісії (м. Черкаси, вул. Благовісна, 170), а не на місце правопорушення.

Більш того, ані до суду першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження апелянтом не було надано належних і допустимих у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України доказів, які б підтверджували виявлені ним обставини, що кваліфіковані як порушення позивачем Правил № 4-688.

У контексті дослідження даного питання, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що фотознімки, на які посилається апелянт, не зазначені в жодному з протоколів про адміністративне правопорушення, і суду не надано будь-яких доказів, які б надавали можливість достовірно встановити, ким саме і за допомогою яких технічних засобів (приладів) такі знімки були зроблені та виготовлені.

Разом з тим, у відповідності до ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно бути обґрунтованим, тож у жодному разі не може засновуватися на припущеннях.

Більш того, судова колегія звертає увагу й на те, що апелянтом не доведено врахування при винесенні спірної постанови про адміністративне стягнення характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, зокрема взагалі наявності вини позивача, майнового стану, обставин, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, як таке чітко визначено статтею 280 КУпАП.

З огляду на це, колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта щодо підтвердження фактів вчинення позивачем правопорушень належними доказами.

Таким чином, колегія суддів вважає, що матеріали на які посилається апелянт, не відповідають вимогам належності та допустимості доказів в адміністративній справі, а отже, як було правильно встановлено судом першої інстанції, його висновки щодо наявності правових підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та складання відносно нього постанови від 14.06.2017 р. № 182 не ґрунтуються на повному та всебічному з'ясуванні обставин справи та є передчасними, а зазначена постанова - протиправною.

Приходячи до такого висновку апеляційний суд враховує правову позицію, висловлену в рішенні Європейського Суду з прав людини від 20.10.2011 р. у справі «Рисовський проти України», в якому Суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов'язків.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не надано оцінки доказам відповідача, спростовуються матеріалами справи, а саме змістом оскаржуваної ним постанови суду, в якій викладені відповідні обґрунтування та висновки суду /Т.1 а.с.56-60/.

Таким чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апелянта, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апелянт, який є суб'єктом владних повноважень, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України, не довів перед судом правомірності прийнятої ним постанови і його доводи не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, яким повно встановлено обставини справи та правильно застосовано норми матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, апеляційна скарга виконавчого комітету Черкаської міської ради підлягає залишенню без задоволення, а постанова Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 вересня 2017 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 229, 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Черкаської міської ради - залишити без задоволення, а постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 вересня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Рішення виготовлено 20 грудня 2017 року.

Головуючий суддя

Судді: