Справа № 226/1836/17
Суддя: Чебанов Олександр Олегович
Дата ухвалення: 2017-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 року справа № 226/1836/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Чебанова О.О., суддів: Сіваченка І.В., Шишова О.О., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області на постанову Димитровського міського суду Донецької області від 01 листопада 2017 року у справі № 226/1836/17 (головуючий І інстанції Салькова В.С.), складену в повному обсязі 01 листопада 2017 року в м. Мирноград Донецької області за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит» про визнання неправомірним рішення та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Димитровського міського суду Донецької області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області (далі відповідач), третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит» про визнання неправомірним рішення та зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 26.06.2017 він, досягнувши віку 50 років і маючи стаж роботи за Списком №1 16 років 2 місяці 14 днів, звернувся до управління із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», надавши всі необхідні документи. 05.09.2017 отримав рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії з причини відсутності необхідного пільгового стажу, його загальний стаж був обрахований як 25 років 00 місяців 25 днів, а спеціальний - як 9 років 5 місяців 12 днів.

З таким рішенням відповідача він не згодний, його трудова книжка містить всі необхідні записи щодо періодів роботи на відповідних посадах, крім того, ним надані до управління підтверджуючі довідки. Однак до його пільгового стажу не були зараховані періоди роботи з 16.01.1986 по 18.11.1986 на шахті ім. В.В. Вахрушева в якості електрослюсаря підземного, з 03.07.1992 по 03.06.1998 на тій самій шахті в якості машиніста електровозу, оскільки надані ним копії наказів про атестацію робочих місць видані підприємством, яке знаходиться на тимчасово окупованій території України. Управлінням вказано, що в такому випадку спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися даними реєстру застрахованих осіб, і саме за цими даними він фактично має спеціальний стаж 9 років 5 місяців 12 днів. Крім трудової книжки і довідок він надавав управлінню і інші документи, які підтверджують його право на пенсію, довідки про спуски у шахту і про заробітну плату відповідач взагалі не прийняв, бо вони видані у 2017 році і, на думку відповідача, є недійсними та такими, що не створюють правових наслідків. Посилання відповідача на знаходження підприємства на окупованій території не є правомірним, оскільки ТОВ «ДТЕК «Ровенькиантрацит», яке видало зазначені вище довідки, зареєстроване у м. Сєвєродонецьку, тобто, на території України. Крім того, зауважує, що період його роботи з 16.01.1986 по 18.11.1986 та з 03.07.1992 по 21.08.1992 не потребує підтвердження атестацією робочих місць, оскільки така вимога введена в дію саме 21.08.1992 з набранням чинності постановою КМУ від 01.08.1992 №442 «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці».

Просив суд визнати неправомірним та скасувати рішення відповідача про відмову у призначенні йому пенсії, зобов'язати відповідача зарахувати спірні періоди до його пільгового стажу та призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах на підставі п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 26.06.2017.

Постановою Димитровського міського суду Донецької області від 01 листопада 2017 року у справі № 226/1836/17 позовні вимоги було задоволено частково, внаслідок чого: визнано протиправним і скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області № 1340 від 10.07.2017 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області у відповідності до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період його роботи на шахті ім. В.В. Вахрушева в/о «Ровенькиантрацит»: з 16.01.1986 по 18.11.1986 електрослюсарем 3 розряду з повним робочим днем на підземних роботах, з 03.07.1992 по 21.08.1992 та з 20.06.1997 по 03.06.1998 машиністом електровозу з повним робочим днем під землею; зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.06.2017 про призначення пенсії з урахуванням зарахованих до пільгового стажу періодів навчання і роботи; в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову місцевого суду скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

26.06.2017 позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням відповідача № 1340 від 10.07.2017 позивачеві відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки він має недостатньо кількість пільгового стажу для призначення такого виду пенсії. З рішення фактично виходить, що надані позивачем документи для підтвердження пільгового стажу у періоди 16.01.1986 по 18.11.1986 та з 03.07.1992 по 03.06.1998 видані підприємствами, які знаходяться на території, тимчасово не підконтрольній українській владі.

Згідно з трудовою книжкою позивача БТ-ІІ № 2004503, він з 16.01.1986 по 18.11.1986 працював на шахті ім. В.В. Вахрушева в/о «Ровенькиантрацит» електрослюсарем підземним 3 розряду з повним робочим днем на підземних роботах, з 03.07.1992 по 03.06.1998 на тій самій шахті машиністом електровозу з повним робочим днем під землею.

Наказом № 285 від 20.06.1997 ВАТ «Шахта ім. В.В. Вахрушева» ДХК «Ровенькиантрацит» підтверджена атестація робочого місця позивача за умовами праці.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Як передбачено у пункті 2 Перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 встановлено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників.

Колегія суддів зазначає, що вищевказаний Порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 №383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту 3 Порядку, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Таким чином, довідка уточнюючого характеру може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка чи відповідні записи у трудовій книжці. Крім того, після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом України «Про пенсійне забезпечення» (статті 13, 62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Колегія суддів зазначає, що в трудовій книжці позивача належно відображено період роботи позивача на шахті ім. В.В. Вахрушева до 21.08.1992, а саме період роботи з 16.01.1986 по 18.11.1986 на посаді електрослюсаря підземного 3 розряду з повним робочим днем на підземних роботах та з 03.07.1992 по 21.08.1992 на посаді машиніста електровозу з повним робочим днем під землею, що дає право позивачу на пільгову пенсію, а також належно відображено загальний стаж роботи в обсязі, який є достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Щодо періоду роботи позивача після 21.08.1992 до 03.06.1998, то колегія суддів зауважує, що позивачем до УПФУ в м. Димитрові було надано наказ № 285 від 20.06.1997 ВАТ «Шахта ім. В.В.Вахрушева» ДХК «Ровенькиантрацит» щодо проведення атестації робочих місць.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992 № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно із пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій, періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на п'ять років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

У пункті 4.2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18.11.2005 № 383 йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах впродовж п'яти років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Таким чином, якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

В той самий час, доказів на проведення попередньої, ніж 20.06.1997, атестації робочого місця позивача суду не надано, таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для зарахування періоду роботи ОСОБА_1 з 21.08.1992 по 20.06.1997 до пільгового стажу позивача саме внаслідок відсутності даних про атестацію робочого місця, як це передбачено законом.

Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією, і ці обидві складові наявності такого права доведені позивачем за періоди з 16.01.1986 по 18.11.1986, з 03.07.1992 по 21.08.1992 та з 20.06.1997 по 03.06.1998.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відмова у зарахуванні до пільгового стажу позивача вказаних вище спірних періодів роботи є неправомірною і ці періоди мають бути зараховані до пільгового стажу позивача.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У звязку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області на постанову Димитровського міського суду Донецької області від 01 листопада 2017 року у справі № 226/1836/17 залишити без задоволення.

Постанову Димитровського міського суду Донецької області від 01 листопада 2017 року у справі № 226/1836/17 залишити без змін.

Повне судове рішення складено 21 грудня 2017 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.О. Чебанов

Судді І.В. Сіваченко

ОСОБА_2