Справа № 310/3881/17
Суддя: Черткова Н. І.
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 310/3881/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 грудня 2017 року м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Черткової Н.І., при секретарі судового засідання Димовій Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського ОСОБА_2 в Запорізькій області сержанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови серії ПС 2 № 939843 від 23.11.2016 року у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського ОСОБА_2 в Запорізькій області сержанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови серії ПС 2 № 939843 від 23.11.2016 року у справі про адміністративне правопорушення При подальшому розгляді справи позивач уточнив свої позовні вимоги, посилаючись на наступні обставини. Позивач вказав, що відносно нього поліцейським ОСОБА_2 в Запорізький області сержантом поліції ОСОБА_3 було безпідставно винесено постанову серії ПС2 № 939843 від 23.11.2016 р. про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. При цьому протокол про адміністративне правопорушення не складався. Згідно постанови винесеної поліцейським роти ДПС ГУНП в Запорізькій області сержантом поліції ОСОБА_3, позивач, керуючи транспортним засобом АЗЛК 2140, зелений,38004 номерний знак НОМЕР_1 23.11.2016 р. в м. Бердянську по вул. Ля-Сейновська б 46, нібито здійснив стоянку транспортного засобу у другому ряді чим порушив вимоги п.п. 15.4 ПДР України, скоївши адміністративне правопорушення ч.І ст.122 КУпАП. Позивач вважає, що викладені у постанові про накладення адміністративного стягнення висновки інспектора не відповідають фактичним обставинам справи, посадовою особою при притягненні його до адміністративної відповідальності були допущені чисельні порушення законодавства України, тому він просить суд скасувати зазначену постанову. Позивач у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, в подальшому в судове засідання не з»явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував, усно надав суду відповідні пояснення та відеозапис подій, що мали місце 23.11.2016 року. Додатково пояснив суду, що позивач 23.11.2016 року порушив правила дорожнього руху, а саме здійснив стоянку транспортного засобу у другому ряді чим порушив вимоги п.п. 15.4 ПДР України. Після цього на місці вчинення правопорушення він склав постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, наклав стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. При подальшому розгляді справи відповідач надав судові заяву про розгляд справи у його відсутності та не визнання позовних вимог у повному обсязі. Суд, заслухав сторони, дослідивши письмові матеріали справи, вважає адміністратвиний позов не підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до постанови у справі про адміністративне правопорушення від 23.11.2016 року серії ПС2 № 939843, поліцейським ОСОБА_2 в Запорізькій області сержантом поліції ОСОБА_3, 23.11.2016 року о 08 годині 15 хвилин в м. Бердянську по вулиці Ля-Сейнській водій ОСОБА_1 здійснив стоянкутранспортного засобу у другому ряді, чим порушив п.п.15.4. ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. У звязку з вчиненням ОСОБА_1 вказаного правопорушення, на останнього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень (а.с.26).

Згідно з ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких встановлюється наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Обов'язок по доведені своїх вимог та заперечень покладається на сторони, які зобов'язані довести ці обставини відповідно до ст. 71 КАС України. Частиною 2 ст. 71 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Згідно з ст. 248 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом. Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. В судовому засіданні позивач зазначав, що розгляд справи мав відбуватись за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Крім того, на думку позивача, відповідач зобовязаний був скласти протокол про адміністративне правопорушення. Розглянувши доводи позивача в цій частині суд виходить з наступного. Статтею 258 КУпАП передбачені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. В обґрунтування своїх вимог, позивач посилається на рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015, за змістом якого в ч.ч. 1, 2 ст. 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП. Однак суд звертає увагу на те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.2015 року статтю 258 КУпАП доповнено частиною другою наступного змісту: «Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі». Отже, процедура розгляду справи на місці вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху передбачена ч. 1 ст. 258 КУпАП та узгоджується із рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015, який вказав, що розгляд справ посадовою особою у порядку скороченого провадження може бути застосований лише у випадках, передбачених ст. 258 КУпАП. Оскільки правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, за вчинення якого був притягнутий до адміністративної відповідальності Марін, відноситься до адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, то суд дійшов висновку, що за нормами ч. 2 ст. 258 КУпАП відповідач не повинен був складати протокол про адміністративне правопорушення, правомірно розглянув справу за місцем вчинення правопорушення та виніс відповідну постанову. З огляду на викладене, доводи позивача, з посиланням на рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015судом визнаються необґрунтованими та відхиляються. Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Відповідач в судовому засіданні надав суду відеозаписи подій, що мали місце 26.11.2016 року, на яких зображено обставини притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Дослідивши згідно зі ст. 86 КАС України вищезазначені відеозаписи безпосередньо, всебічно, повно і обєктивно, суд дійшов висновку, що водій ОСОБА_1 23.11.2016 року о 08 годині 15 хвилин в м. Бердянську по вулиці Ля-Сейнській дійсно. здійснив стоянку транспортного засобу у другому ряді, чим порушив п.п.15.4. ПДР України Таким чином, суд вважає, що відповідач при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача правильно встановив наявність в діях останнього склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а винесена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності повністю відповідає нормам ст. ст. 238, 251, 252, 288 КУпАП. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання протиправними дії та скасування постанови про адміністративне правопорушення не підтверджені зібраними у справі доказами, є необґрунтованими, та у звязку з чим, не підлягають задоволенню судом. На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 9, 11, 14, 70, 71, 158-163, 171-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського ОСОБА_2 в Запорізькій області сержанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови серії ПС 2 № 939843 від 23.11.2016 року у справі про адміністративне правопорушення, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення постанови суду.

Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутніми про проголошенні постанови суду, можуть подати апеляційну скаргу на протязі десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: