Справа № 807/1476/17
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 грудня 2017 рокум. Ужгород№ 807/1476/17

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іванчулинця Д.В.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

за участі сторін та осіб, які беруть участь у розгляді справи:

сторони в судове засідання не зявилися,

розглянувши в приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду в залі судових засідань адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДФС у Закарпатській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 14 грудня 2017 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Постанову у повному обсязі було складено 21 грудня 2017 року.

У звязку з перебуванням головуючого судді Іванчулинця Д.В. у відрядженні в період з 18 грудня 2017 року по 20 грудня 2017 року (включно), повний текст постанови виготовлено та підписано 21 грудня 2017 року.

21 листопада 2017 року Головне управління ДФС у Закарпатській області (далі - позивач) звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - відповідач), яким просить суд: 1) прийняти позовну заяву до провадження суду; 2) розглянути справу без участі представника позивача; 3) винести судове рішення, яким стягнути податковий борг з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, зареєстрований за адресою: 90500, Закарпатська область, Тячівський район, м. Тячів, вул.. Свердлова, буд.2А, РНОКПП - НОМЕР_1 по платежу 50 18050400 «Єдиний податок з фізичних осіб» у розмірі 14710,92 грн. (а.с.4-8).

Позовну заяву мотивовано тим, що за відповідачем станом на 08 листопада 2017 року рахується податковий борг у розмірі 14710,92 грн., по платежу 50 18050400 «Єдиний податок з фізичних осіб», який є несплачений, відтак позивач просить задовольнити вимоги, що містяться у позовній заяві.

Представник позивача в судове засідання не зявився, проте, відповідно до пункту 2 прохальної частини позовної заяви позивач просив суд адміністративну справу розглянути за наявними матеріалами справи, без участі представника інспекції (а.с.7).

Відповідач у судове засідання не зявився, хоча судом вживалися заходи щодо виклику відповідача, що передбачені Главою 3 Розділу II Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України). Заперечення проти позову суду не надано.

У відповідності до частини 4 статті 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до частини 1 статті 41 КАС України, у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали даної адміністративної справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається із матеріалів даної адміністративної справи, фізична особа-підприємець ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: 90500, Закарпатська область, Тячівський район, м. Тячів, вул. Свердлова, буд. 2 «а», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В03 № 042344 (а.с.10-12).

23 квітня 2008 року відповідач взятий на облік органом державної податкової служби, як платником податків, що підтверджується Довідкою про взяття на облік платника податків від 23 квітня 2008 року за № 439/29-00/08 (а.с.13).

У відповідності до вимог пп.298.1.1 п.298.1 ст.298 Податкового кодексу України (далі ПК України) встановлено, що для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування субєкт господарювання подає до контролюючого органу заяву.

Так, 15 вересня 2014 року, відповідачем подано до контролюючого органу заяву про застосування щодо нього спрощеної системи оподаткування та обрано 3 групу щодо сплати єдиного податку по відповідному виду діяльності та 5 % ставки до доходу (а.с.14).

У відповідності до вимог п. 293.1 ст.293 ПК України передбачено, що ставки єдиного податку для платників першої групи встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - прожитковий мінімум), другої групи - у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Пунктом 293.3 статті 293 ПК України встановлено, що відсоткова ставка єдиного податку для платників третьої групи встановлюється у розмірі: 1) 3 відсотки доходу - у разі сплати податку на додану вартість згідно з цим Кодексом; 2) 5 відсотків доходу - у разі включення податку на додану вартість до складу єдиного податку.

Для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють діяльність з виробництва, постачання, продажу (реалізації) ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння, ставка єдиного податку встановлюється у розмірі, визначеному підпунктом 2 пункту 293.3 цієї статті.

Згідно вимог п.299.1 ст.299 ПК України передбачено, що реєстрація субєкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Податковий борг відповідача виник у звязку з наступним.

Відповідачем 01 грудня 2016 року самостійно подано до податкового органу звітну податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за № НОМЕР_2 із самостійно задекларованою сумою єдиного податку до сплати у розмірі 5787,67 грн.. однак, вищевказана суму податку відповідачем не погашено у повному обсязі.

Відповідачем 21 березня 2017 року самостійно подано до податкового органу звітну податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за № НОМЕР_3 із самостійно задекларованою сумою єдиного податку до сплати у розмірі 7733,25 грн.. однак, вищевказана суму податку відповідачем не погашено у повному обсязі.

Згідно вимог п.56.11 ст.56 ПК України встановлено, що не підлягає оскарженню грошове зобовязання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК України встановлено, що платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається із матеріалів даної адміністративної справи, працівниками податкового органу було проведено камеральну перевірку відповідача. За наслідками проведеної перевірки складено Акт камеральної перевірки від 06 жовтня 2016 року за № 2489/1302/НОМЕР_1 та винесено щодо відповідача податкове повідомлення-рішення від 02 листопада 2016 року про збільшення грошового зобовязання з Єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 170,00 грн.. Відповідне податкове повідомлення-рішення відповідачем не сплачено в повному обсязі та не оскаржувалось ним ні в адміністративному, ні в судовому порядку.

Судом також встановлено, що працівниками податкового органу було проведено камеральну перевірку відповідача. За наслідками проведеної перевірки складено Акт камеральної перевірки від 08 грудня 2016 року за № 4327/13-02/НОМЕР_1 та винесено щодо відповідача податкове повідомлення-рішення від 13 грудня 2016 року про збільшення грошового зобовязання з Єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 1020,00 грн.. Відповідне податкове повідомлення-рішення відповідачем не сплачено в повному обсязі та не оскаржувалось ним ні в адміністративному, ні в судовому порядку.

У відповідності до вимог п.57.3 ст.57 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобовязання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобовязаний сплатити нараховану суму грошового зобовязання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобовязання платник податків зобовязаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Положенням пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що податковий борг сума узгодженого грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання.

Відповідно до ст.59 ПК України встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобовязання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

В силу пп.14.1.153 п.14.1 ст.14 ПК України передбачено, що податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

У звязку з несплатою узгоджених сум відповідачеві було виставлено податкову вимогу від 19 грудня 2016 року за № 15222-17 про наявність податкового боргу за узгодженими податковими зобовязаннями (а.с.21). Остання вручена відповідачеві 31 грудня 2016 року, що підтверджується його підписом на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Відповідно до частини 1 статті 67 Конституції України встановлено, що кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі ПК України) встановлено, що платник податків зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

У відповідності до вимог пп.20.1.19 п.20.1 ст.20 ПК України передбачено, що органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобовязань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості субєктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно вимог п.102.4 ст.102 ПК України встановлено, що у разі якщо грошове зобовязання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у звязку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобовязання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 ПК України встановлено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Заборгованість відповідача зі сплати податкового боргу по єдиному податку з фізичних осіб підтверджується також наявним в матеріалах справи копією розрахунку податкової заборгованості (а.с.9) та копією облікової картки платника податків (а.с.15).

Застосоване судом законодавство використане в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить висновку про наявність всіх підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини 4 статті 94 КАС України передбачено, що судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Закарпатській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (90500, Закарпатська область, Тячівський район, м. Тячів, вул. Свердлова, буд. 2 «а», РНОКПП НОМЕР_1) податковий борг у розмірі 14710,92 грн. (чотирнадцять тисяч сімсот десять гривень 92 коп.) по платежу 50 18050400 «Єдиний податок з фізичних осіб».

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст.254 КАС України.

СуддяОСОБА_3