Справа № 802/1524/17-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1524/17-а

Головуючий у 1-й інстанції: Альчук М.П.

Суддя-доповідач: Залімський І. Г.

12 грудня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Смілянця Е. С.

секретар судового засідання: Черняк А.В.

за участі:

позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Тимошевської Ю.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2017 року скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив вимоги, що в ній викладені, задовольнити.

Позивача заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню, з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 629,8 кв.м.

06.06.2017р. Головним управлінням Державної фіскальної служби у Вінницькій області сформовано податкове повідомлення-рішення №5015-13, яким визначено суму податкового зобов'язання ОСОБА_2 за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізособами, які є власниками об'єктів житлової нерухомості в сумі 42357,29 грн. Дане рішення одночасно являється предметом оскарження у даній справі.

Позивач не погодилася із вказаним рішенням та звернулась до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 в с. Ксаверівка, належний позивачу ОСОБА_2, не є об'єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а тому ОСОБА_2, як його власник, не зобов'язана сплачувати вказаний податок відповідно до вимог ст. 266 Податкового кодексу України. Відтак, податкове повідомлення-рішення від 06.06.2017 року №5015-13 є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Підпунктом 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України встановлено, що об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Згідно п. "ґ" пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України не є об'єктом оподаткування житлова нерухомість непридатна для проживання, у тому числі у зв'язку з аварійним станом, визнана такою згідно з рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об'єднаної територіальної громади, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад.

Встановлено, що рішенням виконавчого комітету Ксаверівської сільської ради від 27.04.2017р. № 20 затверджено акт технічного стану приміщення "А" та "Е" житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 від 21.04.2017р. Визнано приміщення "А" житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 непридатним для проживання з виключенням його із житлового фонду для подальшого знесення. Приміщення "Е" житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 рекомендовано признати непридатним для проживання до завершення будівельних робіт.

Отже, починаючи з 27.04.2017р. вказаний житловий будинок дійсно не є об'єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Разом з цим, за приписами п. 266.6.1. ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Колегія суддів зауважує, що спірним податковим повідомленням-рішенням №5015-13 визначено суму податкового зобов'язання ОСОБА_2 за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016 рік.

При цьому, в 2106 році житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 від 21.04.2017р., не було визнано непридатним для проживання, отже в 2016 році вказаний будинок був об'єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення №5015-13 від 06.06.2017р. є правомірним, а тому не підлягає скасуванню.

У відповідності із ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно пп. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, що призвело до неправильного вирішення справи, постанову суду першої інстанції належить скасувати і прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області задовольнити.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 19 грудня 2017 року.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О. Смілянець Е. С.