Справа № 522/22114/17
Суддя: Чернявська Л. М.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження номер 2-а/522/2160/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року Суддя Приморського районного суду міста Одеси Чернявська Л.М., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій противоправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду міста Одеси 23.11.2017 року звернувся позивач ОСОБА_1 з адміністративним позовом, у якому просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, суми додаткової премії, винагороди за тривалість безперервної військової служби та одноразової грошової допомоги при звільненні, з виплатою різниці між перерахованою та виплаченою пенсією за минулий час з дня призначення пенсії 01.09.2017 року, і виплатою пенсії без обмеження максимальним розміром, та зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 від 06.11.2017 року № 279 провести з 01.09.2017 року перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії з урахуванням до складу грошового забезпечення, додатково до врахованих при її призначенні видів грошового забезпечення, щомісячної додаткової грошової винагороди в загальному розмірі 134288,77 гривень, грошової допомоги на оздоровлення в загальному розмірі 23758,65 гривень, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в загальному розмірі 5294,65 гривень, додаткової премії в розмірі 2642,33 гривень, винагороди за тривалість безперервної військової служби у розмірі 2422,20 гривень та грошової допомоги при звільненні з військової служби в розмірі 166725,00 гривень, з виплатою різниці між перерахованою та виплаченою пенсією за минулий час з дня призначення пенсії і виплатою перерахованої пенсії без обмеження максимальним розміром.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 01.09.2017 року йому було призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». При призначенні пенсії до грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію, не було враховано щомісячну додаткову грошову винагороду, грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, суми додаткової премії, винагороду за тривалість безперервної військової служби та одноразову грошову допомогу при звільненні. 08.11.2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії із врахуванням вказаних видів грошового забезпечення. Однак відповідач рішенням від 22.11.2017 року відмовив в задоволенні заяви та у проведенні перерахунку пенсії. Не погоджуючись з даним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом та просить його задовольнити.

Ухвалою судді Приморського районного суду міста Одеси від 24 листопада 2017 року відкрито скорочене провадження по справі.

11.12.2017 року відповідачем до суду надано письмові заперечення проти позовних вимог, в яких зазначено, що позовні вимоги є незаконними та необґрунтованими.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з 01.09.2017 року отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Органом, що здійснює призначення, перерахунок та виплату пенсії позивачу, є Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Згідно повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про призначення пенсії від 05.10.2017 р. №3018/03 за пенсійною справою №, при обчисленні пенсії позивачу враховано наступні види грошового забезпечення: посадовий оклад 1480,00 грн., оклад за військовим званням 135,00 грн., процентна надбавка за вислугу років 646,00 грн., середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням, в тому числі: надбавка за роботу з таємними документами 15%, надбавка за виконання особливо важливих завдань 50%, премія 380%.

08.11.2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, додавши довідку військової частини НОМЕР_1 від 06.11.2017 року № 279, про виплачене йому грошове забезпечення перед звільненням, якими підтверджується отримання позивачем, крім врахованих під час призначення, і інших видів грошового забезпечення, а саме щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, суми додаткової премії, винагороди за тривалість безперервної військової служби та одноразової грошової допомоги при звільненні.

Листом від 22.11.2017 року № 1757/К-11 відповідач відмовив у проведенні перерахунку пенсії, зазначивши, що визначення розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанов Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 та від 13 лютого 2008 року № 45 і Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1, покладено на обласні військові комісаріати.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції, чинній на час виникнення правовідносин) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» (далі - постанова КМУ № 393) пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20.12.1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII).

Військовослужбовцям у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно ч. 1ст. 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Частиною 2 цієї статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» (далі - постанова КМУ № 1294) упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям грошового забезпечення визначені постановою КМУ № 1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 року № 260(зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 липня 2008 року за № 638/15329, далі - Інструкція).

Так розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 постанови КМУ № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).

Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, яка надається один раз на рік в розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань встановлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (підпункт 3 пункту 5 постанови КМУ № 1294, підпункти 33.1, 33.3 пункту 33 розділу ХХХІІІ Інструкції).

Отже зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій", зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2013 року №161, для військовослужбовців Збройних Сил України (крім тих, що зазначені у підпункті 1 пункту 1 постанови КМ України № 889, та військовослужбовців строкової військової служби) встановлено щомісячний додатковий вид грошового забезпечення - щомісячну додаткову грошову нагороду: з 1 квітня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 вересня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 січня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 квітня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 липня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Наведені ознаки цієї виплати відповідають ознакам додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців, які мають щомісячний та постійний характер.

Необхідність включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюються пенсії, премії, в тому числі і додаткової премії, закріплена частиною 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393.

Винагорода за тривалість безперервної військової служби як додатковий вид грошового забезпечення встановлена додатком 25 постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу". Порядок виплати зазначеної винагороди закріплений пунктом 32.1 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року №260.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що щомісячна додаткова грошова винагорода, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, додаткова премія та винагорода за тривалість безперервної військової служби, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Такі висновки суду відповідають і правовій позиції, викладеній у постановах Верховного Суду України від 10.03.2015 року у справі №21-70а15 та від 20.10.2015 року у справі № 559/3342/14-а.

При цьому суд вважає, що вимоги позивача щодо перерахунку пенсії з урахуванням до складу грошового забезпечення одноразової грошової допомоги при звільненні не підлягають задоволенню.

Виплата військовослужбовцям одноразової грошової допомоги при звільненні передбачена статтею 15 Закону № 2011-ХІІ, а порядок її виплати визначено пунктами 38.1, 38.9 розділу XXXVIII Інструкції.

Одноразова грошова допомога при звільненні,з огляду на умови, характер та обставини її виплати, не входить до додаткового грошового забезпечення, якемає враховуватися при обчисленні пенсії, оскільки має характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту громадян, зокрема військовослужбовців.

Одноразова допомога при звільненні не пов`язана з виконанням позивачем своїх службових обов`язків та отриманням за це грошової допомоги, а пов`язана саме з фактом звільнення зі служби.

Саме така правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду України від 12.09.2017 рокуу справі №812/6733/13-а.

Суд не погоджується з доводами відповідача щодо застосування до спірних правовідносин рішення Конституційного Суду України від 13.05.2015 № 4-рп/2015, оскільки рішенням Конституційного Суду України № 4-рп/2015 вирішено питання виключно щодо перерахунку пенсій у зв?язку із введенням після їх призначення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, тоді як в даному випадку позивач звернувся з вимогою врахування до складу грошового забезпечення, з якого йому обчислено пенсію, грошових виплат, які він фактично отримував під час проходження служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахунок пенсій, призначених особам, які мають право на пенсію за цим Законом, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Згідно з ч. 2 ст. 63 цього Закону, якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів.

Пунктом 23 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Суд не погоджується з твердженням відповідача про відсутність у нього повноважень на перерахунок пенсії позивача, оскільки наведеними відповідачем у його відповіді від 22.11.2017 року № 1757/К-11 нормативно-правовими актами, зокрема Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45, на обласні військові комісаріати як уповноважені органи Міністерства оборони України покладено повноваження з визначення розміру грошового забезпечення та виготовлення відповідних довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій виключно у випадках здійснення перерахунку, що проводиться у разі зміни розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом ( 2262-12 ), або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

При тому на обласні військові комісаріати, на відміну від Головних управлінь Пенсійного фонду України в областях, не покладено повноважень звизначення грошового забезпечення чи перерахунку пенсійу зв?язку з включенням до грошового забезпечення для обчислення пенсій грошових виплат, які отримувалися цими військовослужбовцями під час проходження служби, у разі якщо документи, що дають право на їх врахування, подані пенсіонером до органу Пенсійного фонду України після призначення пенсії.

Таким чином, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області протиправно відмовлено позивачу у проведенні на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 від 06.11.2017 року № 279перерахунку пенсії з урахуванням отриманих у складі грошового забезпечення сум щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації грошового забезпечення, додаткової премії та винагороди за тривалість безперервної військової службиу відповідних розмірах, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Оскільки позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії та з наданням додаткових документів(довідки) 08.11.2017 року, він має правона перерахунок пенсії за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів, а саме з 01.09.2017 року з дня призначення пенсії, з виплатою різниці в пенсії за минулий час по день фактичного проведення перерахунку.

Суд також вважає обґрунтованими позовні вимоги щодо виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Отже положення частини сьомої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 20.12.2016 року є такими, що втратили чинність.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року №1774-VIII внесені зміни до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та у ч.7 ст.43 слова і цифри «у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року», тобто викладено зазначену статтю в редакції: «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.».

Проте на момент набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», а саме станом на 01.01.2017р. частина 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», до якої вносилися вказані зміни, була визнана 20.12.2016 року Конституційним Судом України неконституційною, а тому повністю втратила чинність, отже зазначені зміни не можуть створювати будь-яких правових наслідків.

Набуття чинності з 1 січня 2017 року Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» також не викликає автоматичного відновлення дії ч. 7 ст. 43 Закону №2262-XII.

Крім того статтею 1-1 Закону №2262-XII визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону (№2262-XII) та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

За період з 20.12.2016 року по час звернення позивача до суду з позовом будь-яких змін до Закону №2262-XII, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", якими би встановлювалися обмеження розміру пенсії для осіб, звільнених з військової служби, не вносилося, стаття 1-1 Закону №2262-XII є чинною, а частина 7 статті 43 втратила чинності.

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов?язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов?язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб?єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов?язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту пільг.

Керуючись ст.ст. 158 -163, 167, 183-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними та зобов?язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, суми додаткової премії та винагороди за тривалість безперервної військової служби, з виплатою різниці між перерахованою та виплаченою пенсією за минулий час з дня призначення пенсії та виплатою пенсії без обмеження максимальним розміром.

Зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 від 06.11.2017 року № 279 провести з 01 вересня 2017 року перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії, з урахуванням до складу грошового забезпечення, додатково до врахованих при її призначенні видів грошового забезпечення, щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, додаткової премії та винагороди за тривалість безперервної військової служби, з виплатою різниці між перерахованою та виплаченою пенсією за минулий час з 01 вересня 2017 року та виплатою перерахованої пенсії без обмеження максимальним розміром.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя

Приморського районного

суду міста Одеси Чернявська Л.М.

14.12.2017