Справа № 638/10460/17
Суддя: Подус Г. С.
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/638/570/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2017 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого: судді Подус Г.С.,

при секретарі: Коваленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові адміністративний позов ОСОБА_1 до Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про оскарження рішень та дій субєкта владних повноважень,

В С Т А Н О В И В:

14.07.2017 року до Дзержинського районного суду м. Харкова звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про оскарження рішень та дій субєкта владних повноважень.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з травня 2017 року з незрозумілих обставин розпочато нарахування та сплата Шевченківським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Харкова виплат у значно меншому розмірі аніж сплачувалось з моменту призначення пенсії у 2001 році. Будь-яких рішень, повідомлень та пояснень щодо виниклої ситуації позивач не отримувала. Відповідно до наданої відповідачем інформації №3878-02-1/49 від 26.06.2017 року про причини зменшення ОСОБА_1 пенсійних виплат, відповідач зазначив: - подання недостовірної інформації про заробітної плати з підприємств ТОВ «Інформ-авіа-центр» та СМУ «Укрторгстрой» (відповідно до актів перевірок від 22.02.2017 та від 07.03.2017). Позивач вказує про те, що при призначенні їй пенсії у подальшому при перегляді її розміру відповідач неодноразово перевіряв повноту сплати страхових внесків СМУ «Укрторгстрой» та ТОВ «Інформ-авіа-центр». Також позивач посилається на те, що у листі вказано, що ОСОБА_1 надала Шевченківському обєднаному управлінню Пенсійного фонду України м. Харкова недостовірну інформацію, проте позивач не погоджується з даним твердженням та вважає його необґрунтованим. Питання достовірності сплати підприємствами внесків до пенсійного фонду були неодноразовим предметом перевірок за останні 16 років з моменту виходу ОСОБА_1 на пенсію у т. ч. при нарахуванні та перерахунку пенсійних виплат. Порушень до цього часу встановлено не було. Крім того однією з причин зменшення пенсійних виплат стала наявність постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.03.2012 року у справі «2-а-6253/11/2011», яке відповідач звернув до виконання лише в травні 2017 року, вважає, що відповідно до ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що строк давності предявлення документа до виконання складає від 3-х місяців до 3-х років. Тому вважає, що відповідач недобросовісно користуючись правами предявив сам собі до виконання рішення майже через 5 років, нарахувавши переплату за свою бездіяльність. Враховуючи вищевикладене позивач просить суд визнати рішення та дії Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про зменшення пенсійних виплат та стягненні коштів «переплаченої пенсії» - незаконними та скасувати з моменту їх прийняття; зобовязати відповідача усунути наслідки прийнятих незаконних рішень; судовий збір стягнути з відповідача.

В судове засідання представник позивача зявився, адміністративний позов підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених в позові.

Представник відповідача в судове засідання зявився, проти позову заперечував, надав до суду також письмові заперечення.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення сторін по справі, суд дійшов наступного висновку.

Зі змісту ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської Соціальної хартії та ч. 3 ст. 46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Судом встановлено, що протоколом №423 від 01.03.2002 року ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком з 12.02.2002 року.

04.02.2004 року позивач звернулася до відповідача, Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (далі управління) з заявою про перерахунок пенсії від стажу та заробітку, до заяви додала довідку підприємства «Укрторгбуд» №54 від 27.12.2001 року, довідку підприємства «Інформ-Авіа-Центр» №63 від 15.01.2004 року, копію свідоцтва про державну реєстрацію субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи, копію трудової книжки та довідки з підприємств «Інформ-Авіа-Центр» №62 від 15.01.2004 року, «Укрторгбуд» №153 від 27.12.2001 року.

11.01.2006 року ОСОБА_1 звернулась до управління з заявою про перерахунок пенсії від стажу та заробітку, до заяви надала копію свідоцтва про державну реєстрацію субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи, довідку підприємства «Укрторгбуд» б/н та дати про суми заробітку з січня 1992 року по січень 1995 року.

Позивач 21.01.2008 року надала до управління заяву про перерахунок пенсії від стажу та заробітку, до заяви надала копію свідоцтва про державну реєстрацію субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи, копію трудової книжки.

13.01.2011 року позивач звернулась до управління з заявою про перерахунок пенсії від стажу та заробітку. Розмір пенсії склав 3246,56 грн.

При перерахунках пенсії позивачу була застосована середня заробітна плата за 2007 рік.

21.06.2011 року управління отримало постанову Дзержинського районного суду від10.06.2011 року справа № 2а-6253/11, якою зобовязано управління здійснити перерахунок пенсії з урахуванням середньомісячної заробітної плати за 2010 рік.

21.04.2015 року позивач повідомила управління про те, що станом на 21.04.2015 року вона не працює, Підприємницькою діяльністю не займається. Надала копію трудової книжки, де записом за № 21 від 31.05.2001 року звільнена за власним бажанням (приказ № 11/к від 29.05.2001 року) та копію повідомлення про припинення підприємницької діяльності від 12.03.2015 року № 04-13-10/8739.

На підставі Наказу Пенсійного фонду України від 25.08.2015 року № 140 та наказу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 28.08.2015 року № 109 Про проведення перевірки за результатами співставлення даних в автоматизованих системах в 2015 році було проведено перевірку правильності нарахування пенсійних виплат.

Відділом персоніфікованого обліку управління було надано довідку з бази даних системи персоніфікованого обліку на ОСОБА_1, виявилося, що відомості на позивача в базі взагалі відсутні.

Управлінням було проведено перевірку довідок про заробітну плату підприємства «Укрторгбуд» (акт № 27 від 22.02.2017 року) згідно акту встановлено, що суми заробітної плати у довідці без № та дати та у довідці № 54 від 27.12.2001 року, що були надані КП «Укрторгбуд» повністю не співпадають з перевіреними первинними бухгалтерськими документами.

Крім того, було проведено перевірку довідки про заробітну плату підприємства «Інформ- Авіа-Центр» від 15.01.2004 року № 63 за період 06.04.1998 року по 01.06.2001 року (акт № 36 від 07.03.2017 року) якою встановлено, що суми заробітної плати не відповідають первинним документам.

07.02.2017 року управління отримало постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.03.2012 року по справі № 2а-6253/11/2011, якою апеляційну скаргу управління задоволено, постанову Дзержинського районного суду від 10.06.2011 року скасовано.

Відповідно, управлінням здійснено перерахунок/коригування пенсії та при розрахунку пенсії застосовувалась середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік яка становить 1197,91 грн.

Управлінням прийнято рішення № 160727/204 від 03.04.2017 року про проведення пенсійної справи у відповідність. Розмір пенсії після перерахунку складає 1628,08 грн.

Листом від 30.06.2017 року за № 4013-02-1/49 повідомлено ОСОБА_1 про існуючу переплату пенсії.

У звязку з ненаданням позивачем жодних документів та згоди, рішенням від 01.08.2017 року № 929 Шевченківським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Харкова прийнято рішення про утримання переплати з вересня 2017 року у розмірі 20 %. Про що повідомлено позивача листом від 02.08.2017 року № 5885-02-1/49.

Суд вважає такі дії неправомірними, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов'язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

У відповідності до вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 року №22-1 (п.п.2.1, 2.10) (далі - Порядок), до заяви про призначення (перерахунок) пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж та довідка про заробітну плату особи за період страхового стажу до 01.07.2000 року, а починаючи з 01.07.2000 року індивідуальні відомості про застраховану особу надаються відділом персоніфікованого обліку.

Також передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Відповідно до п.4.2 Порядку, орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно з приписами ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Тобто, саме на Пенсійний фонд покладено обов'язок щодо здійснення виплат пенсій з урахуванням вимог пенсійного законодавства, а також щодо контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, що виключає можливість виплати пенсій, виплата яких не передбачена чинним законодавством, навіть за умови послідуючого відшкодування відповідних втрат Пенсійного фонду сторонніми особами.

Статтею 1215 Цивільного кодексу України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Приписами ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІУ від 09 липня 2003 року встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Процедура стягнення врегульована Порядком повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України №6-4 від 21 березня 2003 року, та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року за №374/7695.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, проводиться відповідно до статті 103 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІУ від 09 липня 2003 року у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміни у складі сім'ї тощо.

З аналізу вказаних норм закону вбачається, що необхідною умовою його застосування є рахункова помилка при здійсненні нарахування пенсії та зловживання з боку пенсіонера, тобто подання ним недостовірних даних.

Крім того, у судовому засіданні, не знайшли підтвердження факти недобросовісної поведінки позивача чи факти зловживань, які відповідно до частини 2 статті 71 КАС України повинен довести відповідач, тому посилання Пенсійного фонду України про наявність підстав для стягнення з позивача зайво отриманої суми пенсії є необґрунтованими.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 02 липня 2014 року у справі №6-91 цс 14, до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 Цивільного кодексу України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

Таким чином, наведеними положеннями Цивільного кодексу України встановлена неможливість повернення безпідставно набутої пенсії у разі відсутності недобросовісності з боку пенсіонера.

Приписами частини 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, було встановлено перевіркою, що суми заробітної плати у довідці без № та дати та у довідці № 54 від 27.12.2001 року, що були надані КП «Укрторгбуд» повністю не співпадають з перевіреними первинними бухгалтерськими документами.

Крім того, було проведено перевірку довідки про заробітну плату підприємства «Інформ- Авіа-Центр» від 15.01.2004 року № 63 за період 06.04.1998 року по 01.06.2001 року (акт № 36 від 07.03.2017 року) якою встановлено, що суми заробітної плати не відповідають первинним документам.

З огляду на досліджені докази, суд прийшов до висновку, що посилання відповідача на те, що позивач діяв недобросовісно чи зловживав, подаючи недостовірні дані необґрунтовані.

Однак позовні вимоги ОСОБА_1 сформульовані не конкретно, не зрозуміло, які саме рішення та дії позивач просить визнати незаконними. Адже відповідно до матеріалів справи зменшення пенсійних виплат відбувалося декілька раз, а тому які саме рішення позивач вважає незаконними та такими, що підлягають скасуванню не конкретизовано.

Також позивач вказує, що однією з підстав зменшення пенсійних виплат ОСОБА_1 було отримання Шевченківським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Харкова постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.03.2012 року по справі № 2а-6253/11/2011, вважає цю підставу також незаконною з огляду на те, що відповідно до ст. 3 ЗУ «Про виконавче провадження» є перелік виконавчих документів до яких, зокрема відноситься постанова в адміністративній справі. Ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що строк давності предявлення документа до виконання складає від 3-х місяців до 3-х років.

Однак з таким твердженням неможливо погодитися, з огляду на те, що частиною 2 статті 14, статтею 255 КАС України визначено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими для осіб, які беруть участь у справі і підлягають виконанню на всій території України.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.03.2012 року по справі № 2а-6253/11/2011, скаргу управління задоволено, постанову Дзержинського районного суду від 10.06.2011 року скасовано.

Посилання на Закон України «Про виконавче провадження» та строки предявлення документа до виконання є неправомірним, оскільки управління є відповідачем по справі, а не стягувачем.

Судові рішення набирають законної сили за правилами ст. 254 КАСУ. Постанова або ухвала суду, що набрали законної сили, підлягають виконанню на всій території України. Не виконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену Законом.

Таким чином, не виконувати постанову Харківського апеляційного адміністративного суду у відповідача не має жодних законних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви у сумі 640,00 грн. (а.с.1 квитанція).

Згідно з частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, а також те, що судові витрати здійснені позивачем у розмірі 640,00 грн. документально підтверджені, суд приходить до висновку про наявність підстав щодо присудження з суб'єкта владних повноважень на користь позивача судових витрат у розмірі 320 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10,11, 12, 159, 160, 161, 163, 167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про оскарження рішень та дій субєкта владних повноважень задовольнити частково.

Визнати рішення Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 01.08.2017 року №929 про утримання переплати з вересня 2017 року у розмірі 20% - незаконним та скасувати.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова судовий збір на користь ОСОБА_1 у розмірі 320 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі протягом 10 днів з дня її проголошення апеляційної скарги, а в разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, з дня отримання копії постанови.

Суддя