Справа № 548/1536/17
Суддя: Харченко В. Ф.
Дата ухвалення: 2017-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №548/1536/17
Провадження №2-а/547/28/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017 року смт. Семенівка Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді В.Ф.Харченка,

за участі секретаря судового засідання К.А.Вареник,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 Семенівського районного суду Полтавської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у місті Полтава, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа Управління патрульної поліції у місті Полтава Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся із зазначеним позовом до Хорольського районного суду Полтавської області, який відповідно до ухвали названого суду від 26.10.2017 передано на розгляд до Семенівського районного суду Полтавської області. Вказано на скасування постанови відповідача серія БР № 182738 від 13.10.2017, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП (далі спірна постанова).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 8.7.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР) як такого, що проїхав на червоний сигнал світлофора на регульованому перехресті вулиць Київське шосе і Великотирнівська м. Полтава 13.10.2017 об 09 год. 38 хв., за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП. На нього накладено адміністративне стягнення штраф 425 грн. Позивач порушення не вчиняв, оскільки у п. 8.10 ПДР зазначено, що у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія, див. додаток 2), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки" (див. додаток 1), якщо їх немає не ближче 10 м. до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

В той же час у п. 8.11 ПДР зазначено, що: водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих правил, не вбачаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху. Позивач діяв саме у відповідності п. 8.11 ПДР, оскільки при ввімкненні жовтого сигналу світлофора вже виїхав на перехрестя та не міг зупинити авто без екстреного гальмування, крім того переконався, що його маневр безпечний для інших учасників дорожнього руху та в подальшому фактично проїхав дане перехрестя вже на червоний сигнал, а тому порушення п.п. 8.7.3 ПДР виключається.

Крім того в оскаржуваній постанові зазначено, що до неї додається відео з реєстратора, але при винесенні спірної постанови відповідач не продемонстрував позивачеві відповідний відеозапис.

Позивач вимоги позову підтримав, пояснив, що 13.10.2017 близько 9 год. 30 хв. їхав на службовому автомобілі на нараду з м. Хорол у м. Полтава, у салоні перебувало ще два пасажири,вони не поспішали. Перед перехрестям вулиць Великотирнівська і Київське шосе м. Полтава він побачив зелений сигнал світлофора, тому продовжив рух на незначній швидкості. Коли в'їжджав на перехрестя, яке є досить довгим, побачив, що світлофор моргнув один раз зеленим світлом. Позаду нього їхали ще автомобілі. Тому позивач перед перехрестям і на ньому не зупинився і продовжив рух. Коли він закінчив проїзд лінії закінчення перехрестя вже горіло жовте світло світлофора. Тому ПДР він не порушив, закінчував проїзд перехрестя, що дозволяється ПДР. Перешкод нікому він не завдав, екстреного гальмування не застосовував, оскільки завершував маневр та за ним рухалося ще 2 автомобілі. Метрів через 100 за перехрестям його зупинив автомобіль поліції, на нього склали постанову, відеозапис порушення ним ПДР відповідач не показав, хоча у постанові вказав на його існування.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду письмове заперечення проти позову, клопотав розглянути справу за його відсутності.

У запереченні вказав, що позивач допустив порушення ПДР, а саме 13.10.2017 об 09 год. 38 хв. керуючи автомобілем НОМЕР_1 у м. Полтава на перехресті вул. Київське шосе Великотирнівська проїхав на заборонений (червоний) сигнал світлофору, чим порушив вимоги п. 8.7.3 ПДР. Згідно н 8.7.3. ПДР сигнали світлофора мають такі значення: е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Разом з тим в пункті 8.10 ПДР, зазначено, що у разі подання світлофором сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо її немає не ближче 10 метрів до світлофору, пішохідного переходу, а якщо і вони відсутні перед перехрещуваною проїзною частиною.

Однак, Позивач, в порушення вимог п. 2.3 (д) ПДР створював своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху.

Враховуючи це відповідач притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та застосував стягнення штраф 425 грн.

Чинне законодавство не передбачає складення відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення за таких обставин, а постанова виноситься на місці вчинення правопорушення.

Позивач мав можливість на місці ознайомитись із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу в межах скороченого провадження, однак жодних заяв чи клопотань від нього не надходило.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які. фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Для провадження у справах про адміністративні правопорушення характерним є специфічний вид доказу безпосередні спостереження осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення чи винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення і на проведення адміністративного розслідування, які фіксуються, за винятком випадків спрощеного провадження, у протоколі про адміністративне правопорушення. Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням посадової особи. Це означає, що під час повного, всебічного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи у посадової особи формується своя певна думка щодо конкретної справи. Ця думка ґрунтується на некритичному ставленні до окремих доказів, відсутності будь-яких переваг одних доказів перед іншими, додержанні законності. До того ж посадова особа керується своєю правосвідомістю. Це є дуже важливим чинником у вирішенні питання про оцінку доказів, адже правосвідомість це ставлення особи до права, його ролі у суспільстві.

Третя особа належно повідомлена судом про судове засідання, правом участі у засіданні не скористалася, позиції щодо позову, заяв, клопотань тощо до суду не надала.

Ураховуючи зазначене, керуючись ч. 1 ст. 205 КАС України, суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача та представника третьої особи.

Вирішуючи питання, передбачені ст. 244 КАС України, суд зазначає таке.

Спірною постановою постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БР № 182738 від 13.10.2017, інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у місті Полтава, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 встановлено, що водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВАЗ 21061, номерний знак НОМЕР_2, 13.10.2017 о 09 год. 38 хв. керуючи автомобілем у м. Полтава проїхав регульоване перехрестя вулиць Київське шосе Великотирнівська на заборонений (червоний) сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 7). До ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення штраф 425 грн. До постанови додається відеофіксація правопорушення.

Підпункт "е" пункту 8.7.3 ПДР передбачає, що сигнали світлофора мають такі значення: е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за, зокрема, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах, зокрема, забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.

ОСОБА_3Міркушіна дала показання, що 13.10.2017 була пасажиром автомобіля ВАЗ-21061, їхала на правому передньому сидінні, добре бачила дорожню обстановку, це було відрядження, вони нікуди не поспішали. Після перехрестя у м. Полтава у бік автовокзалу, їх зупинив автомобіль поліції, водієві (позивачеві) поліцейський сказав, що він проїхав на червоне світло світлофора, порушив ПДР. Свідок бачила, що їх автомобіль в'їжджав на перехрестя на зелене світло світлофора, а закінчував проїзд на жовте. За ними їхало ще два автомобілі, один із яких Шевроле. Однак поліція зупинила лише їх автомобіль. Вони казали, що водій завершував маневр тому ПДР не порушив, однак відповідач склав постанову. Відповідач також не врахував, що екстрене гальмування на перехресті, зупинка на вільному перехресті не допускається. Позаду їхало два автомобілі, було б зіткнення.

ОСОБА_4Лащенко дала показання, що перебувала у салоні автомобіля на задньому сидінні. Водій не порушував ПДР, автомобіль зупинили за перехрестям. Свідок бачила, що за ними їхало ще два автомобілі, яких поліція не зупиняла.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Зазначена стаття не містить такого джерела доказів як вказане відповідачем безпосереднє спостереження осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення чи винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Обов'язок доведення вини позивача закон покладає саме на відповідача.

Спірна постанова вказує на існування відеофіксації порушення, яке не було продемонстроване позивачеві під час складання спірної постанови.

Доказів вказаної відеофіксації відповідач до суду також не надав, що також є його процесуальним обовязком згідно ч. 2 ст. 77 КАС України.

Пунктами 1.1, 1.3 ПДР передбачено, що ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.10 ПДР дорожня обстановка сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом; зупинка припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для, зокрема, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо); маневрування (маневр) - початок руху, перестроювання транспортного засобу в русі з однієї смуги на іншу, поворот праворуч чи ліворуч, розворот, з'їзд з проїзної частини, рух заднім ходом; перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг.

Регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками (п. 8.1 ПДР).

Сигнали світлофора мають такі значення: а) зелений дозволяє рух; б) зелений у вигляді стрілки (стрілок) на чорному фоні дозволяє рух у зазначеному напрямку (напрямках). Таке саме значення має сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій секції світлофора; в) зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух; ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; д) жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу; е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух; є) поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу (п.п. 8.7.3 п. 8.7 ПДР).

У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів (п. 8.10 ПДР).

Водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху (п. 8.11 ПДР).

Склад правопорушення повинен в собі містити: суб'єкт правопорушення, суб'єктивну сторону, об'єкт правопорушення та об'єктивну сторону. Відсутність одного із вищезазначених елементів в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не містить складу адміністративного правопорушення.

Відповідачем не доведено правомірність винесення спірної постанови, не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості винесення складеної ним постанови щодо позивача (ст.ст. 2, 72-77 КАС України), у т.ч. повідомлених позивачем і свідком в'їзду на відповідне перехрестя на дозволяючий сигнал світлофора та завершення проїзду перехрестя на забороняючий сигнал світлофора, що не створює порушення позивачем пунктів 8.7.3, 8.10 ПДР.

Відтак будь-які сумніви з приводу наявності вини позивача, як водія, трактуються на його користь.

З огляду на викладене, не є встановленим який склад правопорушення в діях позивача вбачав відповідач.

Ураховуючи зазначене суд задовольняє позов та відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України скасовує спірну постанову і закриває справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 286, 292-293, 295-297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Задоволити позов повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БР № 182738 від 13.10.2017, інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у місті Полтава, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_3.

Відповідач інспектор роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у місті Полтава, старший лейтенант поліції ОСОБА_2, м. Полтава, вул. Європейська, 164.

Третя особа Управління патрульної поліції у місті Полтава Департаменту патрульної поліції, м. Полтава, вул. Європейська, 164.

Суддя В.Ф.Харченко

Повний текст рішення складено 21.12.2017.