Справа № 202/7565/17
Суддя: Бєльченко Л. А.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/7565/17
Провадження № 2-а/202/298/2017
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 грудня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: судді - Бєльченко Л.А.,

при секретарі - Федорченко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 6 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції міста Дніпра рядового поліції Мошоровського Максима Юрійовича, Управління патрульної поліції міста Дніпра про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом до відповідача, указуючи, що 15.10.2017 року поліцейським роти № 6 батальйону № 4 УПП в м. Дніпрі рядовим поліції Мошоровським М.Ю. відносно нього винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 186063 про притягнення його до адміністративної відповідальності за статтею 132-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень за те, що він порушив правила перевезення небезпечних вантажів, перевозив пасажира, не маючи другого комплекту чобіт, окулярів та цистерна була в неналежному стані, забруднена, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене статтею 132-1 КУпАП.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 указав, що 15.10.2017 року екіпаж патрульної поліції зупинив транспортний засіб, котрим він керував та котре перебуває на балансі ТОВ «ПЛАЗА-ТРАНС», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, коли він повертався з відрядження після розвантаження транспортного засобу із пустою цистерною за адресою: м. Дніпро, вул. Будівельників, 37, біля в'їзду на територію автомобільної бази ТОВ «ПЛАЗА-ТРАНС», де паркуються транспортні засоби цього товариства, після того була винесена вказана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності. Вказану постанову він вважає винесеною безпідставно та з порушеннями норм КУпАП, ПДР України, Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, затверджених наказом МВС України від 26.04.2004 року № 822, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, оскільки постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності не містить опису обставин, установлених під час розгляду справи, не зазначено нормативний акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, не зазначено технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Окрім того, пункт 5.6 Правил перевезення небезпечних вантажів містить вичерпний перелік обладнання, котрим повинно бути укомплектовано кожну транспортну одиницю, у котрому відсутні чоботи в якості елементу обов'язкової комплектації транспортних засобів, проте у вищевказаній постанові зазначено, що другий комплект чобіт повинен бути. Також в постанові вказано, що в кабіні транспортного засобу знаходилась стороння особа, проте під час огляду патрульними поліцейськими автомобіля в кабіні знаходився лише він та перевезення вантажу здійснював лише він, тому автомобіль укомплектований лише одним комплектом необхідного обладнання. Стосовно забруднення цистерни він вказав, що він повертався з відрядження і забруднення цистерни відбулось внаслідок переміщення транспортного засобу під час несприятливих природних умов, а не речовиною небезпечного вантажу.

23.10.2017 року він звернувся з позовом до Красногвардійського суду м. Дніпропетровська до відповідача про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, проте ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07.11.2017 року йому було повернуто позовну заяву у зв'язку із порушенням територіальної підсудності.

Тому позивач просив суд поновити пропущений строк на подачу позовної заяви, визнати протиправними дії інспектора роти № 6 батальйону № 4 УПП в м. Дніпрі рядовим поліції Мошоровського М.Ю. та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 186063 від 15.10.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 132-1 КУпАП та застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав на адресу суду відеозапис з нагрудної камери на компакт-диску та письмові заперечення, в котрих позовні вимоги не визнав та указав, що правопорушення було скоєно в його присутності і він бачив вчинення даного правопорушення на власні очі. Під час розгляду справи позивач надавав пояснення, що в нього відсутні другі комплекти окулярів, чобіт та те, що він віз в кабіні людину. Також ОСОБА_1 надав пояснення , що він їде після розгрузки небезпечного вантажу з забрудненою цистерною. Відповідач вважає правомірною постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 186063 від 15.10.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 132-1 КУпАП, тому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі вважає, що строк звернення позивача з даним позовом до суду підлягає поновленню, а позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Копію постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності останній отримав 15.10.2017 року.

23.10.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Красногвардійського суду м. Дніпропетровська з позовом до інспектора 6 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції міста Дніпра рядового поліції Мошоровського Максима Юрійовича, Управління патрульної поліції міста Дніпра про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Красногвардійського суду м. Дніпропетровська від 07.11.2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 було повернуто позивачу для подання до належного суду.

За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_1 з поважних причин пропустив строк на оскарження постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 132-1 КУпАП, суд приходить до висновку про задоволення його клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови.

Судом встановлено, що 15.10.2017 року, о 09:59 год., біля будинку № 37 по вул. Будівельників в м. Дніпрі, водій ОСОБА_1 порушив правила перевезення небезпечних вантажів, перевозив пасажира, не маючи другого комплекту чобіт, окулярів та цистерна була в забрудненому стані. Постановою серії ЕАА № 186063 від 15.10.2017 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 132-1 КУпАП, та присуджено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень.

Зазначене підтверджується копією постанови, а також наданим відповідачем відеозаписом з нагрудної камери на компакт-диску, оглянутим у судовому засіданні (а.с. 8, 22).

За таких обставин, суд критично ставиться до ствердження позивача про відсутність у його діях складу указаного адміністративного правопорушення, а також на недотримання відповідачем під час складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності вимог КУпАП, ПДР України, Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, затверджених наказом МВС України від 26.04.2004 року № 822, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395.

Обставини, викладені в позовних вимогах позивача, зводяться до оцінки дій посадової особи Департаменту патрульної поліції під час складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності і, нібито, допущених порушеннях норм Кодексу про адміністративні правопорушення. Проте, це не відповідає дійсності.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» на поліцію покладені завдання щодо регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Законом України від 14.07.2015 року № 596-VIII, який набрав чинності 08.08.2015 року, внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення. Указаними змінами законодавець наділив органи Національної поліції правом розглядати справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв. Цим же Законом внесені зміни і до статті 258 КУпАП, в якій визначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, законодавець звільнив Національну поліцію від складання протоколу у разі вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд яких віднесено до її компетенції, при цьому, уповноважені органи (посадові особи) отримали право на місті вчинення правопорушення виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106 1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116 2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121 1, 121 2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124 1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132 1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133 1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164 4, статтею 175 1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181 1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189 2, 192, 194, 195).

Приписами статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 4.5.8 наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів» від 26.07.2004 року не допускаються залишки небезпечних вантажів на зовнішній поверхні завантажених та порожніх цистерн.

Пунктом 5.6 наказу МВС України «Про затвердження правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів» від 26.07.2004 року встановлено, що кожна транспортна одиниця, що здійснює перевезення небезпечних вантажів, в обов'язковому порядку укомплектовується таким обладнанням:

а) незалежно від номерів зразків знаків небезпеки, зазначених для них у Переліку небезпечних вантажів, наведеному в таблиці А глави 3.2 додатка А до ДОПНВ: не менш як одним противідкотним упором на кожний транспортний засіб, який має відповідати максимальній масі транспортного засобу та діаметру його коліс; не менш як двома попереджувальними знаками (пристроями) з власною опорою (конусами із світловідбивною поверхнею, або миготливими ліхтарями жовтого кольору з автономним живленням, або знаками аварійної зупинки). Транспортна одиниця може комплектуватися будь-якою комбінацією із зазначених попереджувальних знаків (пристроїв); жилетами оранжевого кольору із світловідбивними елементами для кожного члена екіпажу; захисними рукавичками для кожного члена екіпажу; переносними ліхтарями для кожного члена екіпажу. Ліхтарі не повинні мати відкритих металевих поверхонь, здатних призвести до іскроутворення; засобами захисту очей (наприклад, захисними окулярами) для кожного члена екіпажу;

б) під час перевезення всіх небезпечних вантажів, крім небезпечних вантажів, для яких у Переліку небезпечних вантажів, наведеному в таблиці А глави 3.2 додатка А до ДОПНВ, зазначені номери зразків знаків небезпеки 1, 1.4, 1.5, 1.6, 2.1, 2.2 або 2.3, - додатково рідиною для промивання очей;

в) під час перевезення небезпечних вантажів, для яких у Переліку небезпечних вантажів, наведеному в таблиці А глави 3.2 додатка А до ДОПНВ, зазначені номери зразків знаків небезпеки 2.3 або 6.1, - додатково засобами захисту органів дихання, необхідними для аварійного покидання транспортного засобу, для кожного члена екіпажу транспортного засобу (наприклад, панорамна маска з комбінованим протигазоаерозольним фільтром типу A1B1E1K1-P1 або A2B2E2K2-P2 згідно з європейським стандартом EN 14387);

г) під час перевезення рідких та твердих небезпечних вантажів, для яких у Переліку небезпечних вантажів, наведеному в таблиці А глави 3.2 додатка А до ДОПНВ, зазначені номери зразків знаків небезпеки 3, 4.1, 4.3, 8 або 9, - додатково: лопатою; покриттям для каналізаційних колекторів; ємністю для залишків небезпечних вантажів.

Відповідно до п. 13.4 цього Наказу на транспортних одиницях, що перевозять небезпечні вантажі, забороняється перебування сторонніх осіб.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що Національна поліція України уповноважена через своїх робітників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, зокрема, за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів.

Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для притягнення позивача до відповідальності було виявлення працівниками Національної поліції України порушення ним правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів.

Тобто, в даному випадку відповідачем було виявлено факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, ознаки якого підпадають під дію ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та за скоєння якого встановлюється адміністративна відповідальність.

При цьому, згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, відповідно до ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що визначає зміст постанови про адміністративне правопорушення визначено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Зі змісту зазначених норм убачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, зокрема особу правопорушника та наявність його вини у вчиненні такого правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку, відповідачем було належним чином складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності та встановлено факт вчинення адміністративного правопорушення.

Отже, виходячи з зазначених обставин справи, в даному випадку відповідачем було обґрунтовано факт вчинення адміністративного правопорушення, що свідчить про належність оскаржуваної постанови. Окрім того, на відеозаписі зафіксовано як інспектор називає водію причину його зупинки та суть правопорушення. Водночас позивач підтвердив, що дійсно в нього відсутні другі комплекти окулярів, чобіт та те, що він віз в кабіні пасажира. Також позивач пояснив, що він їде після розгрузки небезпечного вантажу з забрудненою цистерною.

Позивачем належних і допустимих доказів, викладених у позовній заяві доводів не представлено, натомість вони повністю спростовуються дослідженим у судовому засіданні відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського, наданого відповідачем.

З огляду на зазначене, суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 і приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 69-71, 99, 100, 159-163, 171-2 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора 6 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції міста Дніпра рядового поліції Мошоровського Максима Юрійовича, Управління патрульної поліції міста Дніпра про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її проголошення через суд першої інстанції.

Суддя Бєльченко Л.А.