Справа № 753/11076/16-а
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 грудня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Ісаєнко Ю.А.,

суддів: Земляної Г.В., Сорочко Є.О.,

за участю секретаря: Левченка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 12.10.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Український науково-дослідний інститут спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 12.10.2017 позов задоволено частково.

Визнано дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відрахування з пенсії ОСОБА_3 15 % в особливий період - неправомірними.

Зобов'язано Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з квітня 2015 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3, за весь час відрахування 15%, з одночасною сплатою нарахованої на ці суми пені, що визначається виходячи з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, з дня прийняття рішення суду. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, відповідачем було подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову, та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову.

Представник апелянта в судовому засіданні наполягав на задоволенні вимог апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції просив скасувати, а в задоволенні позову відмовити.

Представники позивача та третьої особи в судовому засіданні заперечили проти задоволення вимог апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції просили залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з огляду на таке.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо відрахування з пенсії позивача 15% в особливий період неправомірними, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на таке.

ОСОБА_3 перебуває на обліку в Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, яке є правонаступником управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва, та отримує пенсію згідно Закону України «Про державну службу» з 09.01.2002.

З 05.07.2012 та по теперішній час позивач працює в Українському науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби Безпеки України та перебуває на посаді провідного фахівця (а.с.41).

У квітні 2015 року позивач звернулась до УПФУ в Дарницькому районі м. Києва з проханням здійснити перерахунок пенсії та надала довідку від 09.04.2015 року № 18/вх.-150 про те, що вона дійсно працює у Службі безпеки України з 05.07.2012 року (наказ від 05.07.2012 № 75-ос) на посаді провідного фахівця Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз (а.с.23).

Листом від 16.04.2015 №216/Д-206 відповідач повідомив позивача про те, що згідно наданої довідки внесені зміни до електронної пенсійної справи з 01.04.2015, та після відпрацювання пенсійної справи із особливістю п.3 Прикінцевих Положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» буде проведена доплата пенсії за квітень 2015, та забезпечена виплата пенсії в повному обсязі, але з утриманням податку 15% та військового збору в розмірі 1,5 % (а.с.30).

Листом Пенсійного фонду України від 24.03.2015 № 18289/02-30 управлінням Пенсійного фонду України роз'яснено, що обмеження щодо виплати пенсій працюючим пенсіонерам не застосовуються, якщо вони перебувають на посадах, зокрема в центральних апаратах та територіальних органах Служби безпеки України або безпосередньо беруть участь в антитерористичній операції (а.с.229).

Листом Пенсійного фонду України від 23.10.2015 року № 46509/02-12 повторно роз'яснено, що підстав для застосування положень пункту 3 розділу III Закону № 213 до працівників Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України немає (а.с.72).

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до норм Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII, яким внесено зміни, зокрема до ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи пенсіонера, крім тих осіб, що займають посади державної служби, визначені Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу», а також працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» та крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та розмір пенсії якого перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленої для осіб, які втратили працездатність, пенсія виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

В подальшому змінами внесеними згідно із Законами України № 911 -VIII від 24.12.2015 та № 1774-VIII від 06.12.2016 термін дії обмеження щодо виплати пенсії працюючим особам пролонговано до 31 грудня 2017 року.

Водночас, згідно з п.3 розділу III Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII, обмеження щодо виплати пенсії, щомісячного довічного грошового утримання, передбачені цим Законом, не застосовуються протягом особливого періоду до пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, що призначені особам, які проходять військову службу або перебувають на посадах у Міністерстві оборони України, Головному управлінні розвідки Міністерства оборони України, Міністерстві внутрішніх справ України, Національній поліції, Апараті Ради національної безпеки і оборони України, Державній спеціальній службі транспорту, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки України, Державній прикордонній службі України, Управлінні державної охорони України, Державній пенітенціарній службі України, Державній службі України з надзвичайних ситуацій, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, Національній гвардії України, органах військової прокуратури або беруть участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об'єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні цих об'єктів у разі захоплення, відбитті спроб насильницького заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; до пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, що призначені відповідно до законів України "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", на період виконання особами, яким вони призначені, повноважень членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та Вищої ради юстиції.

Частиною 1 статті 19 Закону України «Про Службу безпеки України» визначено, що кадри Служби безпеки України складають, зокрема, співробітники-військовослужбовці, працівники, які уклали трудовий договір із Службою безпеки України, а також військовослужбовці строкової служби. Порядок обліку кадрів Служби безпеки України затверджується Головою Служби безпеки України.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про Службу безпеки України", систему Служби безпеки України складають Центральне управління Служби безпеки України, підпорядковані йому регіональні органи, органи військової контррозвідки, військові формування, а також навчальні, науково-дослідні та інші заклади Служби безпеки України; центральне управління Служби безпеки України, інші органи та установи, що входять у систему Служби безпеки України, є юридичними особами, мають печатку із зображенням державного герба України та своїм найменуванням, інші печатки і штампи, рахунки в банках, у тому числі валютні.

Згідно з частиною першою ст. 10 Закону України «Про Службу безпеки України» № 2229-XII, до складу Центрального управління Служби безпеки України входять апарат Голови Служби безпеки України та функціональні підрозділи: контррозвідки; військової контррозвідки; контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері інформаційної безпеки" захисту національної державності; боротьби з корупцією і організованою злочинною діяльністю; інформаційно-аналітичний, оперативно-технічний; оперативного документування; слідчий; зв'язку; по роботі з особовим складом, адміністративно-господарський, фінансовий, військово-медичний та інші згідно з організаційною структурою Служби безпеки України.

За змістом ч.1 ст.20 цього ж Закону, умови і порядок виконання своїх обов'язків співробітниками - військовослужбовцями Служби безпеки України визначаються укладеним договором (контрактом); на них, а також на військовослужбовців строкової служби поширюється порядок проходження військової служби у Збройних Силах України, визначений законодавством.

Законом України «Про військовий обов'язок і військову службу» встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров'я і віком громадян України, пов'язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Крім того, частиною першою ст. 1 Закону України "Про загальну структуру і чисельність Служби безпеки України" від 20.10.2005 року № 3014-IV, затверджено загальну структуру Служби безпеки України: Центральне управління Служби безпеки України; підпорядковані йому регіональні органи; органи військової контррозвідки; навчальні, наукові, науково-дослідні та інші заклади, установи, організації і підприємства Служби безпеки України.

Український науково-дослідний інститут спеціальної техніки та судових експертиз Служби Безпеки України має статус науково-дослідної установи Служби Безпеки України. Комплектування Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби Безпеки України у відповідності до ст. 19 Закону України «Про службу безпеки України» здійснюється співробітникам-військовослужбовцями, працівниками, які уклали трудовий договір із Службою безпеки України, у зв'язку з чим, особи, які перебувають на посадах в Українському науково-дослідному інституті спеціальної техніки та судових експертиз Служби Безпеки України, перебувають на посадах в Службі безпеки України.

При цьому, встановлено, що відповідно до листа Пенсійного Фонду України від 25.09.2015 № 43215/02-23 на адресу Служби безпеки України, зазначено, що у разі, якщо в Українському науково-дослідному інституті спеціальної техніки та судових експертиз Служби Безпеки України працюють особи, які проходять службу в Службі безпеки України, виплата пенсій їм здійснюється в повному розмірі (а.с.80).

Як вказано вище, згідно п.3 розділу III Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII, серед іншого встановлено, що обмеження щодо виплати пенсії, щомісячного довічного грошового утримання, передбачені цим Законом, не застосовуються протягом особливого періоду до пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, що призначені особам, які проходять військову службу або перебувають на посадах у Службі безпеки України.

Враховуючи вище викладені положення закону та обставини справи, колегія суддів вважає, що оскільки позивач є працівником Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз, який відноситься до структури Служби безпеки України, то вона є працівником Служби безпеки України, а відтак обмеження виплати пенсії ОСОБА_3 в особливий період є неправомірним, та порушує її законні права та інтереси. Крім того, апелянтом не надано суду достатніх доказів та не обґрунтовано правомірність дій щодо відрахування з пенсії позивача 15 % в особливий період.

В той же час, у відповідності до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з абз. 22 ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом

Колегія суддів приходить до висновку, що позивач повинна була дізнатися про порушення свого права на щомісячне отримання пенсії у день настання строку для виплати пенсії за кожен із місяців.

Як раніше зазначалося, позивач оскаржує дії відповідача щодо обмеження виплати пенсії за період з 01.04.2014 по 22.05.2016. Проте, з адміністративним позовом звернулася до суду 09 червня 2016 року, тобто після закінчення строку, встановленого ч. 2 ст. 99 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Разом з тим, пенсія носить систематичний щомісячний характер. Право на отримання пенсії за кожен із місяців є порушеним із дати закінчення встановленого законом строку для її нарахування і виплати.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для визначення причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом поважними.

З огляду на вказане, колегія суддів приходить до висновку, що про порушення свого права на отримання пенсії у повному розмірі, позивач повинна була і могла дізнатись з моменту отримання пенсії в обмеженому до 85% розмірі, що є підставою для залишення без розгляду позовних вимог ОСОБА_3 за період з 01.04.2015 по 09.12.2015.

Стосовно доводів апелянта про неправомірність стягнення пені, то суд першої інстанції не вірно вказав, що згідно з ч. 3 ст. 107 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003, суми коштів, безпідставно стягнені органами Пенсійного фонду з юридичних і фізичних осіб, підлягають поверненню в триденний строк із дня прийняття рішення виконавчим органом Пенсійного фонду або судом про безпідставність їх стягнення, з одночасною сплатою нарахованої на ці суми пені, що визначається виходячи з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, оскільки в контексті вказаних положень пеня нараховується на суми коштів, які безпідставно стягнені, проте в даному випадку, з позивачки кошти не стягувались, а були фактично не виплачені у повному розмірі.

Вказані вище доводи, є підставою для скасування оскаржуваної постанови Дарницького районного суду міста Києва від 12.10.2017 в частині.

Приписами ч.1 ст.195 КАС України, зокрема, передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач, всупереч вказаних положень не довів обґрунтованість підстав для задоволення апеляційної скарги повністю, та відмови в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів частково не погоджується з висновком суду першої інстанції, та зазначає, що оскаржувана постанова від 12.10.2017 підлягає скасуванню в частині.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, частково обґрунтував свою правову позицію у встановленому порядку.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку стосовно часткового задоволення позовних вимог, проте помилково не застосував строк позовної давності в частині вимог.

Враховуючи викладене, та відповідно до ч.4 ст. 202 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з частковим порушенням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим наявні підстави для скасування постанови суду першої інстанції в частині.

Керуючись ст.ст. 160, 186, 195, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві задовольнити частково.

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 12.10.2017 у частині задоволених позовних вимог скасувати, ухвалити в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_3 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в частині за період з 01.04.2015 по 09.12.2015 - залишити без розгляду.

Позов ОСОБА_3 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії щодо обмеження виплати пенсії ОСОБА_3 до 85% в особливий період, з 10.12.2015 року - задовольнити.

Визнати протиправними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо обмеження виплати пенсії ОСОБА_3 до 85% в особливий період, з 10.12.2015 року.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 відповідно до п.3 розділу ІІІ Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII, без урахування обмежень в особливий період, з 10.12.2015 року.

В іншій частині постанову Дарницького районного суду міста Києва від 12.10.2017 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги в порядку ст.212 КАС України.

(Постанову у повному обсязі складено 18.12.2017)

Головуючий суддя: Ю.А. Ісаєнко

Суддя: Г.В. Земляна

Суддя: Є.О. Сорочко