Справа № 337/3612/17(2-а/337/258/2017)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 грудня 2017 рокусправа № 337/3612/17(2-а/337/258/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Дурасової Ю.В.

судді: Лукманової О.М. Божко Л.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя

на постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 18 жовтня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 18 жовтня 2017 року позов задоволено.

Визнано дії відповідача щодо обчислення ОСОБА_1 розміру пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2010 р. неправомірними та зобовязано перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2014, 2015, 2016 р.р.), починаючи з 19.06.2017 року, з урахуванням різниці, що була виплачена.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що пенсія позивачу була призначена за вислугою років як працівнику охорони здоровя з 17.05.2011 року за Законом України «Про пенсійне забезпечення», у звязку з цим, досягнення позивачем пенсійного віку дає правові підстави для пенсії, що призначається за іншим законом (Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування») з застосуванням обраного показника заробітної плати.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем (Правобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України м.Запоріжжя) подано апеляційну скаргу, згідно якою просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що пенсія позивачу вже була обчислена із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2010 рік. Позивача, за її заявою, переведено з пенсії за вислугою років на пенсію за віком з 19.06.2017 року. Тому вона отримує пенсію за віком на загальних умовах.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.05.2011р. ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років як працівнику охорони здоровя згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення». З 18.05.2011 виплата пенсії була призупинена в звязку з працевлаштуванням за спеціальністю. 19.06.2017 року, досягнувши пенсійного віку, позивач звернулась до Правобережного обєднаного управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя з заявою про призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», при цьому відповідачем розмір пенсії було обчислено із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2010 рік.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

- пенсія за віком;

- пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства);

- пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Отже, Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» вказує на три види пенсії (пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); та пенсія у зв'язку з втратою годувальника).

Натомість, позивачу пенсія була призначена за вислугу років як працівнику охорони здоровя згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення». Слід взяти до уваги, що Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не містить такого виду пенсії як пенсія за вислугою років. При цьому, саме Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» надає правові підстави для застосування показника середньої заробітної плати (ст. 40). Водночас, Закон України «Про пенсійне забезпечення» не містить норм щодо застосування показника середньої заробітної плати по Україні.

Згідно з приписами частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону , із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що частиною 3 статті 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Матеріалами справи підтверджено, що позивачу було призначено пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії. При цьому, за призначенням пенсії (за іншим законом, а саме за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування») позивач звернувся вперше в 2017 році. Крім того, після призначення пенсії за вислугою років в 2011 році позивач продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Тому набув право на врахування певних років праці та застосування відповідного показника середньої заробітної плати при призначенні пенсії за віком.

За таких обставин колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не погодився з доводами Пенсійного фонду щодо застосування частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» під час нарахування пенсії позивачу, а визначив правомірним застосування ст. 40 цього закону.

Колегія суддів апеляційної інстанції також бере до уваги, що така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14, яка, відповідно до приписів статті 244-2 КАС України, є обов'язковою для застосування.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому відсутні підстави для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя залишити без задоволення.

Постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 18 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко