Справа № 808/2320/17
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2017-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 грудня 2017 рокусправа № 808/2320/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Кругового О.О.

судді: Прокопчук Т.С. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2017 року (суддя суду першої інстанції ОСОБА_1С), ухвалену о 16 годині 10 хвилин в м. Запоріжжя в порядку письмового провадження, за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення, -

в с т а н о в и в :

31 липня 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом в якому просила:

- визнати незаконним та скасувати наказ начальника ГУНП в Запорізькій області Національної поліції України полковника поліції ОСОБА_3 №1974 від 12.06.2017, в частині накладення на старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення у виді звільнення з органів внутрішніх справ;

- визнати незаконним та скасувати наказ ГУНП в Запорізькій області Національної поліції України полковника поліції ОСОБА_3 №352о/с від 10.07.2017, в частині звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 зі служби в поліції;

- поновити ОСОБА_2 на посаді дільничного офіцера поліції сектора превенції Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції в званні старшого лейтенанта поліції, рішення про поновлення на роботі піддати негайному виконанню;

- стягнути з ГУНП в Запорізькій області Національної поліції України на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час її роботи по 10.07.2017 у розмірі 9134,84 грн.;

- стягнути з ГУНП в Запорізькій області Національної поліції України на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10.07.2017 по день поновлення на роботі;

- стягнути ГУНП в Запорізькій області Національної поліції України 10000 гривень завданої моральної шкоди ОСОБА_2;

- зобов'язати ГУНП в Запорізькій області Національної поліції України внести виправлення до трудової книжки ОСОБА_2 стосовно її звільнення.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що відповідачем протиправно та не обґрунтовано прийнято оскаржуваний наказ про притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції, за начебто вчинення позивачем адміністративного порушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), оскільки позивачем адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП не вчинялось, що підтверджується постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя. Вказує на те, що висновок службового розслідування та оскаржувані накази ґрунтуються виключно на припущеннях відповідача та не містять жодних обєктивних даних, які б свідчили про порушення позивачем службової дисципліни та вчинення дій, які б дискредитували її як поліцейського.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2017 року адміністративний позов задоволено частково:

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 22.06.2017 №1974 про накладення дисциплінарного стягнення у виді звільнення з органів внутрішніх справ на дільничного офіцера поліції сектору превенції Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 10.07.2017 №352 о/с про звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, дільничного офіцера поліції сектору превенції Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області.

Поновлено ОСОБА_2 на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області з 11.07.2017.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на користь ОСОБА_2 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 11.07.2017 по 03.10.2017 у розмірі 17970,00 грн. (сімнадцять тисяч девятсот сімдесят гривень 00 копійок).

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що висновками службового розслідування встановлено порушення позивачем службової дисципліни, що виразилась в порушенні вимог ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про національну поліцію», однак зазначені висновки службового розслідування, якими встановлено обставини, які мають значення для вирішення даної справи залишено поза увагою, суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги виходив лише з того, що судовим рішенням закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні позивача у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення Вказане, на думку відповідача, призвело до прийняття неправомірного рішення.

Від позивача на адресу суду надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких позивач посилаючись на доводи адміністративного позову, зазначає, що доводи відповідача не спростовують висновків суду першої інстанції, відтак на думку позивача підстави для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Представник відповідача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав, просив суд постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 з 07 листопада 2015 року проходила службу в органах Національної поліції, на момент прийняття оскаржуваних наказів ОСОБА_2 обіймала посаду дільничного офіцера поліції сектора превенції Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції, мала спеціальне звання старший лейтенант поліції.

24 травня 2017 року начальником ГУНП в Запорізькій області прийнято наказ про призначення службового розслідування №1648, за фактом керування дільничним офіцером поліції сектору превенції Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 транспортним засобом Honda Civic, державний номер НОМЕР_1, у темну пору доби без ввімкнутих фар ближнього світла та знаходилась у стані алкогольного спяніння.

22 червня 2017 року начальником ГУНП а Запорізькій області затверджено Висновок службового розслідування за відомостями, викладеними у поданні Запорізького управління ДВБ НП України.

У висновку службового розслідування ГУНП в Запорізькій області зазначено, що за грубе порушення службової дисципліни, вимог статей 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, ч.5 ст.14, абзацу 5 ч.2 ст.16 Закону України Про дорожній рух, пункти 1,2 ч.1 ст.18 Закону України Про Національну поліцію, Присяги працівника поліції, підпункту а пункту 2.9, підпункту а пункту 19.1 Правил дорожнього руху, що виразилось у керуванні 21.05.2017 автомобілем Honda Civic, н.з. АР 1306 ЕЕ, у якого в темну пору доби не були ввімкнуті фари ближнього світла, у стані алкогольного спяніння, враховуючи вимоги підпункту 2 пункту 8 розділу ІІІ Протоколу №1 оперативної наради керівництва Міністерства внутрішніх справ України від 03.01.2017, на дільничного офіцера поліції сектору превенції Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 накласти дисциплінарне стягнення у виді звільнення з органів внутрішніх справ.

Наказом начальника ГУНП в Запорізькій області Про притягнення до дисциплінарної відповідальності від 22.06.2017 №1974 до дільничного офіцера поліції сектору превенції Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення з органів внутрішніх справ.

Наказом начальника ГУНП в Запорізькій області від 10.07.2017 №352 о/с По особовому складу звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України Про Національну поліцію (у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 (0090472), дільничного офіцера поліції сектору превенції Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції.

Вважаючи наказ ГУНП в Запорізькій області про притягнення до дисциплінарної відповідальності та подальше звільнення зі служби в поліції протиправними, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що судовими рішеннями, які набрали законної сили, спростовано висновки поліцейських УПП в м. Запоріжжя щодо керування позивачем транспортним засобом в темну пору доби без ввімкнутих фар ближнього світла та у стані алкогольного спяніння. Тому підстави для притягнення позивача до дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби відсутні.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" №580-VIII від 02.07.2015 року (далі - Закон), Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Як встановлює стаття 3 Закону, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч. 6 ст. 77 ЗУ Про національну поліцію особу може бути звільнено зі служби в Національній поліції у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Пунктом 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" на поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22.02.2006 № 3460-IV (далі -Дисциплінарний статут).

Згідно зі статтею 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об'єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби.

Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни (ст. 2 Дисциплінарного статуту).

Згідно зі ст. 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до пунктів 6, 8 статті 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень, зокрема як звільнення з посади, звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно ст. 14 вищевказаного Дисциплінарного статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України (частина четверта статті 14 Дисциплінарного статуту).

У відповідності до п. 2.1 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 № 230 (далі Інструкція № 230), підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України і можуть викликати суспільний резонанс.

Згідно п.п 2.2.5 п. 2.2 розділу II Інструкції №230 службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі скоєння особою рядового або начальницького складу адміністративного правопорушення.

Підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника (п. 2.6 Інструкції № 230).

Відповідно до п. 5.1 розділу V Інструкції № 230 службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником.

У разі необхідності за мотивованим рапортом (доповідною запискою) виконавця або голови комісії визначений строк; може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Пунктом 5.2. Інструкції № 230 передбачено, що початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Дисциплінарного статуту перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Відповідно до пп. 6.3.6 п. 6.3 Інструкції № 230 забороняється затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України письмового пояснення або за відсутності акта про її відмову в наданні письмового пояснення. Небажання особи рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, відносно якої проводиться службове розслідування, надавати пояснення не перешкоджає затвердженню висновку службового розслідування та накладенню дисциплінарного стягнення.

Так, з висновку службового розслідування затвердженого 22.06.2017 встановлено наступні обставини: 21.05.2017 приблизно о 04.07, під час несення служби нарядом Іскра-313 на службовому автомобілі TOYOTA PRIUS, н.з. (11) 3251, Управління патрульної поліції в м.Запоріжжя ДПП НП України у складі: інспектора роти №3 батальйону №1 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 та інспектора роти №3 батальйону №1 лейтенанта поліції ОСОБА_5 по вул. Костянтина Великого у м. Запоріжжя помічено автомобіль, який рухався у зустрічному напрямку та у якого в темну пору доби не були ввімкнуті фари ближнього світла. Нарядом було прийнято рішення про зупинення транспортного засобу. Після ввімкнення на службовому автомобілі TOYOTA PRIUS, н.з. (11) 3251, спеціального світлового сигналу, вказаний транспортний засіб різко змінив напрямок руху у бік двору будинку №20 по вул. Костянтина Великого. Після зупинення транспортного засобу, встановлено, що це автомобіль Honda Civic, н.з. АР 1306 ЕЕ, яким під час переслідування та зупинки керувала водій ОСОБА_2

Під час перевірки документів на право керування (особу встановлено посвідченням водія ВХХ 142204 від 25.07.2014) та користування транспортним засобом, поліцейськими встановлено, що ОСОБА_2 має ознаки алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. У зв'язку із цим останній було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу - Drager Alkotest 6820, прилад №Arhk-0116.

Після надання ОСОБА_2 згоди, о 04.09 21.05.2017 поліцейські УПП в м.Запоріжжя, відповідно до ст. 266 КУпАП, інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, провели огляд ОСОБА_2 па стан алкогольного, сп'яніння з використанням вищевказаного спеціального технічного засобу у присутності двох свідків…

Проведеним оглядом на стан сп'яніння встановлено позитивний результат: 1,57 проміле (тест №306), що є порушенням вимог п. 2.9 (а) ПДР.

Далі встановлено, що 21.05.2017 інспектором роти №3 батальйону №1 УПП в м.Запоріжжя лейтенантом поліції ОСОБА_5 за керування транспортним засобом у якого в темну пору доби не були ввімкнуті фари ближнього світла, що є порушенням п.19.1 ПДР, відносно ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БР №762071, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Прийнятим по справі рішенням до ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень.

Крім того, о 04.25 21.05.2017 інспектором роти №3 батальйону №1 УПП у м.Запоріжжя ДПП НПУ старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4, у присутності вищевказаних свідків відносно ОСОБА_2 складено протокол серії БР №206354 про адміністративне правопорушення щодо порушення підпункту "а" пункту 2.9 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Також встановлені обставини справи свідчать, що що матеріали щодо вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, було передано на розгляд Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.08.2017 у справі №331/3610/17 (провадження №3/335/1216/2017), яка набрала законної сили 30.08.2017, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.08.2017 у справі №331/3610/17, судом вказано на те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б доводили вину ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого їй діяння.

Крім того, як встановлено з матеріалів справи, постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.09.2017 у справі №335/8984/17 задоволено адміністративний позов ОСОБА_2, серед іншого скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР №762071 від 21.05.2017, складену інспектором роти №3 батальйону №1 УПП в м. Запоріжжя ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_5 відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Постанова Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.09.2017 у справі №335/8984/17 набрала законної сили 26.09.2017.

Отже, судовими рішеннями, які набрали законної сили, встановлено відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд при розгляді зазначених справ зробив аналіз наявних в матеріалах справи доказів, а саме: протоколу, постанови у справі про адміністративне правопорушення, журналів обліку справ видачі протоколів про адміністративні правопорушення, довідки з бази даних «Адмінпрактика», роздруківку тесту DRAGER № 306 від 21.05.2017 з результатом 1,57 проміле; акту огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху до КУ «ЗОНД» ЗОР без номеру та дати; письмові пояснення свідків; цифровий носій (компакт-диск) із відеозаписом до протоколу про адміністративне правопорушення; рапорт.. За наслідками дослідження доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про недоведеність факту адміністративного правопорушення, та своїм рішення визнав відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до ч. 4 та 5 ст. 78 КАС України, Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Так, відповідач зазначає, що висновок службового розслідування є доказом який свідчить на користь порушення позивачем службової дисципліни, що є достатньою підставою для звільнення особи зі служби.

Між тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно приписів ст. 61, 62 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідачем, на виконання ст. 78 КАС України, не надано суду доказів спростування обставин встановлених судовим рішенням, зазначено лише про наявність висновку службового розслідування, яке містить виклад обставин щодо події адміністративних порушень вчинених позивачем, які не визнані та спростовані судом під час розгляду справ про адміністративне правопорушення.

Таким чином, доказ на який посилається відповідач як на підставу для спростування доводів адміністративного позову, а саме: висновок службового розслідування, не може беззаперечно спростувати обставини визначені в судовому рішенні, стосовно відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, та слугувати єдиною підставою для відмови позивачу в поновленні роботі та виплаті середнього заробітку.

З огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції в достатньому обсязі зясовано обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у звязку з чим, підстав для скасування рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

Керуючисьч. 3 ст. 243, ст.308,ст. 310, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної України в Запорізькій області - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2017 року у справі №808/2320/17 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але касаційному оскарженню не підлягає відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 22 грудня 2017 року.

Головуючий суддя: О.О. Круговий

Суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: А.В. Шлай