Справа № 347/685/17
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/10229/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Яворського І.О.

з участю секретаря судового засідання: Джули В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Івано-Франківській області (далі - УДАБІ в Івано-Франківській області) на постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 17 серпня 2017 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УДАБІ в Івано-Франківській області про скасування рішення,

в с т а н о в и в :

14.04.2017 ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним адміністративним позовом, в якому просив поновити строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення № 162/1009/02-43/2016 від 29.06.2016, винесеною УДАБІ в Івано-Франківській області про притягнення ОСОБА_1, (код платника податків НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.5 ст.96 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 13 600, 00 грн, визнати протиправною та скасувати вказану постанову.

Постановою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 17.08.2017 позов було задоволено повністю.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, УДАБІ в Івано-Франківській області подало апеляційну скаргу, яку мотивує тим, що судом першої інстанції не було взято до уваги клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду №1648/1009/1.16/2017 від 03.07.2017, в якому йдеться про пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду. Крім того, зазначає, що позивачем не додержано державні стандарти, норми і правила під час здійснення будівництва житлового будинку та господарських будівель у 2014 році по АДРЕСА_2, зокрема, без повідомлення про початок виконання будівельних робіт, чим порушено вимоги п.1 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Тому просить скасувати постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 17.08.2017 та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні його адміністративного позову.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у справі письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, постанову суду першої інстанції скасувати, а позовну заяву залишити без розгляду, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що 13.06.2016 головним інспектором будівельного нагляду Симоничем М.В. у присутності ОСОБА_1 було проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності будівельних норм, державних стандартів і правил при здійсненні будівництва житлового будинку та господарської будівлі по АДРЕСА_2, за результатами якої було складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 13.06.2016, примірник якого отримав ОСОБА_1, що підтверджується його підписом.

Відповідно до цього акту було встановлено, що ОСОБА_1 здійснив будівництво житлового будинку та господарської будівлі у 2014 році по АДРЕСА_2, без реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт в управлінні ДАБІ, чим порушив вимоги п.1 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

На підставі зазначеного акту перевірки головним інспектором будівельного нагляду Симоничем М.В. 13.06.2016 винесено припис, відповідно до якого позивачу необхідно усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності шляхом реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт до 13.09.2016. Примірник припису було отримано особисто ОСОБА_1 13.06.2016, про що свідчить його підпис.

Також на підставі акту перевірки головним інспектором будівельного нагляду Симоничем М.В. 13.06.2016 відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення та повідомлено про те, що дана справа буде розглядатися 29.06.2016 о 10 год 00 хв в приміщенні УДАБІ в Івано-Франківській області. Примірник протоколу було отримано особисто ОСОБА_1 13.06.2016, про що свідчить його підпис.

29.06.2016 відповідачем було розглянуто справу про адміністративне правопорушення та винесено відносно позивача постанову у справі про адміністративне правопорушення, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4250 грн за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

У постанові також зазначено, що у разі несплати штрафу в строк, передбачений ст.307 КУпАП, постанова буде надіслана до органу державної виконавчої служби для її виконання у примусовому порядку та відповідно до положень ст.308 КУпАП у порядку примусового її виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідності статті цього Кодексу та зазначений у цій постанові становить 13 600 грн. Копію постанови було надіслано рекомендованим листом з повідомлення про вручення №338 від 07.07.2016.

Поряд з цим, 31.03.2017 постановою головного державного виконавця ВП №53676231 було відкрито виконавче провадження на підставі постанови № 162/1009/02-43/2016 від 29.06.2016 про стягнення з позивача штрафу за вчинення адміністративного правопорушення у розмірі 13 600 грн.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не представив суду жодних доказів на підтвердження правомірності винесення спірної постанови, а саме ні акту перевірки від 13.06.2016, ні протоколу та припису від 13.06.2016, на підставі яких її було винесено. Крім того, судом першої інстанції було поновлено строк звернення до суду, оскільки такий було пропущено з поважних причин.

Проте, колегія суддів вважає, що до таких висновків суд першої інстанції прийшов з неповним з'ясуванням усіх обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, виходячи з наступного.

Так, суд вважав поважними причини пропуску строку оскарження спірної постанови від 29.06.2016 у справі про адміністративне правопорушення та дійшов висновку про його поновлення на підставі ст.100 КАС України.

Втім, КУпАП визначено порядок оскарження постанов по справі про адміністративні правопорушення.

Інститут строків позовної давності в адміністративному процесі має дуже важливе значення, оскільки він сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах (якби не було б строків, стан юридичної невизначеності зберігався би протягом необмеженого часу), а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків, оскільки пропущення строку може мати негативні наслідки для того, хто його пропустив.

Згідно ст.99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Предметом позову по цій справі є скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду із зазначеним позовом позивач у позовній заяві просить поновити строк на оскарження постанови від 29.06.2016, однак судом першої інстанції в порушення КАС України без вирішення цього процесуального питання було відкрито адміністративне провадження та не було надано взагалі будь-якої правової оцінки поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Суд першої інстанції лише після розгляду справи по суті, приймаючи постанову про задоволення позовних вимог зазначив в кінці мотивувальної частини постанови про поновлення пропущеного десятиденного строку позивачем на оскарження спірної постанови, при цьому судом не було перевірено коли саме позивач дізнався про її існування.

Крім того, суд першої інстанції не прийняв до уваги та взагалі не надав оцінки в рішенні, з яких підстав не було враховано доводи відповідача, зазначені у клопотанні про залишення без розгляду позовної заяви та не надав оцінки доказам, які були надані до цього клопотання.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що суд який вирішує публічно-правовий спір, повинен перевірити коли дізнався позивач про порушення своїх прав, чи не пропущено позивачем встановлений строк звернення до суду, якщо так, то чи є в матеріалах адміністративного позову докази поважності причин його пропуску.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду та пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Як вбачається з адміністративного позову, ОСОБА_1 в обґрунтування причин пропуску строку на оскарження спірної постанови від 29.06.2016 зазначає, що дізнався про її існування 05.04.2017.

Дослідивши повно та об'єктивно матеріали справи, колегія суддів зазначає, що такі доводи позивача спростовуються матеріалами адміністративної справи.

Так, апеляційним судом встановлено, що за результатами перевірки будівництва житлового будинку і господарської будівлі по АДРЕСА_2 13.06.2016 були складені акт перевірки, протокол про адміністративне правопорушення та припис.

На виконання вимог ст.ст.254, 256 КУпАП позивачу письмово у протоколі роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.268 КУпАП та завчасно повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Зазначені документи, ОСОБА_1 було отримано особисто 13.06.2016.

Таким чином, з урахуванням зазначеного вище, колегія суддів вважає, що позивачу було відомо як про існування спірної постанови, так і завчасно повідомлено про розгляд справи за його участю.

Статтею 100 КАС України встановлено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не зайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Колегія суддів зазначає, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

У відповідності до п.9 ч.1 ст.155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Згідно ч.1 ст.203 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при прийнятті рішення про задоволення позову, було порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а адміністративний позов залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст.99, 100, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 254 КАС України, суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Івано-Франківській області задовольнити частково.

Постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 17 серпня 2017 року по справі № 347/685/17 скасувати та прийняти нову, якою позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Івано-Франківській області про скасування рішення - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
І. О. Яворський

Повний текст ухвали складено 19.12.2017.