Справа № 809/1569/17
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2017 р. справа № 809/1569/17

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Біньковської Н.В.,

за участю: секретаря судового засідання Хоми О.В.,

прокурора - Паньківа П.Д.,

представників позивача - Липчук В.І., Микицей С.Б.,

представника відповідача - Пундика С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом першого заступника керівника Івано-Франківської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Калина ІФ» ЛТД про стягнення заборгованості в сумі 262 993,99 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Івано-Франківської місцевої прокуратури звернувся в суд в інтересах держави в особі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області з адміністративним позовом до ТОВ Фірма «Калина ІФ» ЛТД про стягнення заборгованості в сумі 263 799,60 грн.

Представник Івано-Франківської місцевої прокуратури подав суду заяву про зменшення позовних вимог, якою, у зв'язку з частковою сплатою відповідачем заборгованості, зменшив позовні вимоги по податку на додану вартість та просив стягнути заборгованість в загальному розмірі 262 993,99 грн.

Позовні вимоги, з урахуванням заяви про їх зменшення, мотивовані наявністю у відповідача заборгованості по сплаті податку на додану вартість в загальній сумі 258 904,95 грн., що виникла внаслідок несплати узгодженої суми податкового зобов'язання згідно поданого уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 23.06.2017 року за листопад 2016 року, уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 06.07.2017 року за грудень 2016 року, поданих декларацій з податку на додану вартість від 20.06.2017 року за травень 2017 року, від 19.09.2017 року за червень 2017 року, від 20.09.2017 року за серпень 2017 року, за штрафними (фінансовими) санкціями нарахованими відповідачем самостійно згідно поданих уточнюючого розрахунку від 23.06.2017 року за листопад 2016 року та уточнюючого розрахунку від 06.07.2017 року за грудень 2016 року, а також 13 939,59 грн. нарахованої пені; по сплаті податку на доходи фізичних осіб в загальній сумі 4 089,04 грн., яка виникла внаслідок несплати узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 3 513,84 грн. та нарахованої пені в сумі 575,20 грн. згідно податкового повідомлення - рішення № від 30.08.2017 р.

В судовому засіданні представник Івано-Франківської місцевої прокуратури та представники позивача позовні вимоги у зміненому виді підтримали з підстав, наведених у адміністративному позові. Просили суд позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав, зазначив що відповідач немає змоги погасити наявний податковий борг.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення прокурора, представників сторін, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ТОВ Фірма «Калина ІФ» ЛТД 24.11.1995 року зареєстроване як юридична особа, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.34-35) та перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області як платник податків (зворот а.с.34).

Згідно частини 1 статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 9 Податкового кодексу України податок на додану вартість та податок з доходів фізичних осіб віднесені до загальнодержавних податків і зборів.

Відповідач є платником податку на додану вартість, податку з доходів фізичних осіб, та у відповідності до пункту 16.1.4 статті 16 Податкового кодексу України несе обов'язок по сплаті податків та зборів у строки та розмірах встановлених цим Кодексом.

За змістом підпункту 16.1.4. пункту 16.1. статті 16 Податкового кодексу України платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи, що, у відповідності до статті 36 Кодексу, є податковим обов'язком. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком, збором та є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Підстави припинення податкового обов'язку, крім його виконання, визначені пунктом 37.3. статті 37 Податкового кодексу України. Згідно пункту 38.1. статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк. Пунктом 38.2. статті 38 Податкового кодексу України визначено, що сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Судом встановлено, що відповідачем подано позивачу податкові декларації платника податку на додану вартість за травень, липень і серпень 2017 року, та уточнюючі розрахунки за листопад 2016 року та грудень 2016 року, де самостійно розраховано розмір вказаних зобов'язань, а саме: податкову декларацію від 20.06.2017 року за травень 2017 року на суму 65 775 грн., податкову декларацію від 19.09.2017 року за червень 2017 року на суму 19 302 грн., податкову декларацію від 20.09.2017 року за серпень 2017 року на суму 45 812 грн., уточнюючий розрахунок з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 23.06.2017 року за листопад 2016 року на суму 149 648 грн. (у зв'язку з виникненням переплати в сумі 1097,02 грн. та сплатою 30.06.2017 року 66 000 грн., в результаті чого залишок до сплати склав 82 550,98 грн.), уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 06.07.2017 року за грудень 2016 року на суму 26 970 грн. та визначеними самостійно відповідачем штрафними (фінансовими) санкціями за листопад 2016 року в сумі 4 489 грн., за грудень 2016 року в сумі 809 грн. Загальна сума податкового зобов'язання відповідача зі сплати податку на додану вартість у відповідності до вказаних декларацій та уточнюючих розрахунків становить 258 904,95 грн. (а.с.19-23).

Відповідно до пункту 56.11. статті 56 Податкового кодексу України самостійно визначене платником податків податкове зобов'язання оскарженню не підлягає.

Таким чином, самостійно обраховані податкові зобов'язання відповідача визначені ним в податкових деклараціях та уточнюючих розрахунках з податку на додану вартість є узгодженими з дня їх подання.

Згідно підпункту 20.1.19. пункту 20.1 статті 20 зазначеного Кодексу контролюючі органи наділені, зокрема, правом застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно пункту 176.1. статті 176 Податкового кодексу України платники податку зобов'язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов'язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 176.2. статті 176 Податкового кодексу України визначено, що особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок;

У відповідності до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Згідно підпункту 129.1.1. пункту 129.1. статті 129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Нарахування пені розпочинається: а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом; б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.

Нарахування пені закінчується у випадках, визначених пунктом 129.3. статті 129 Податкового кодексу України. Відповідно до пункту 131.1. статті 131 Податкового кодексу України нараховані контролюючим органом суми пені самостійно сплачуються платником податків.

Судом встановлено, що відповідачу, за несвоєчасну сплату до бюджету податку з доходів фізичних осіб (перерахування податку з доходів фізичних осіб до бюджету при виплаті заробітної плати) в загальній сумі 44 744,16 грн. нараховано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 3 513,84 грн. та нараховано пеню в розмірі 575,20 грн. на підставі податкового повідомлення-рішення № від 30.08.2017 року (акт планової перевірки № 705/09-19-14-06/13664090 від 14.07.2017 року) на загальну суму 4 089,04 грн.; (а.с.24-29).

Вказане податкове повідомлення-рішення отримане відповідачем (а.с.18), визначені суми податкового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб в розмірі 4 089,04 грн. є узгодженими.

На виконання вимог статті 59 Податкового кодексу України, відповідачу надіслано податкову вимогу форми «Ю» № 1421-17 від 29.06.2017 року, які відповідач отримав, однак залишив без реагування (а.с.16-17). На дату розгляду справи податкова вимога є невідкликаною.

Суд зазначає, що сума узгоджених податкових зобов'язань з податку на додану вартість в сумі 258 904,95 грн., по податку з доходів фізичних осіб в сумі 4 089,04 грн., а всього разом 262 993,99 грн. є податковим боргом відповідача, який ним не сплачено, а тому підлягає стягненню у судовому порядку.

Податковий борг відповідача підтверджується податковими деклараціями та уточнюючими розрахунками (а.с.19-23), актом перевірки та податковим повідомленням-рішенням (а.с.24-29), податковою вимогою (а.с.16), довідкою про борг (а.с.15), розрахунком штрафних санкцій (зворот а.с.24), а також зворотнім боком облікових карток платника податків, які містяться в матеріалах справи (а.с.30-33,57-63).

Доказів, які б свідчили про погашення зазначеної заборгованості відповідачем суду не надано.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний погасити податковий борг в загальній сумі 262 993,99 грн. Наявність такого обов'язку у відповідача є визначальним для вирішення вказаного спору, крім того, даний обов'язок забезпечується статтею 67 Конституції України.

Відповідно до пункту 95.1. статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно пункту 95.3. статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким що підлягає до задоволення.

Частиною четвертою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з розрахункових рахунків у банках, що обслуговують товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Калина ІФ» ЛТД () та за рахунок готівки, що йому належить в дохід державного бюджету податковий борг в сумі 262 993,99 грн. (двісті шістдесят дві тисячі дев'ятсот дев'яносто три гривні 99 копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Біньковська Н.В.

Постанова складена в повному обсязі 18.12.2017.