Справа № 545/1531/17
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 р.Справа № 545/1531/17
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Яковенка М.М.

суддів: Лях О.П., Старосуда М.І.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 09 листопада 2017 року по справі № 545/1531/17 за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавської області про закінчення виконавчого провадження ВП№53143959 від 30.05.2017 року.

Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 09 листопада 2017 року задоволено позов.

Скасовано постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про закінчення виконавчого провадження ВП №53143959 від 30 травня 2017 року.

Третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області не погодившись з постановою суду першої інстанції, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, прийняття з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, з урахуванням приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС України.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що для вирішення цього питання державний виконавець повинен був зясувати: механізм виплати цієї щомісячної додаткової пенсії; з якого бюджету вона надходить; чи можливо здійснити запит на отримання таких коштів, чи робив боржник такий запит і чи дійсно йому було відмовлено у видачі таких коштів, оскільки досить сумнівним є те, що на відповідних рахунках відсутні кошти на виплату вказаної пенсії; в іншому випадку чи доцільно здійснити запит на міжбюджетний трансферт, з метою погашення такої заборгованості.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, що постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 від 30 травня 2017 року на підставі п.1 ч.1 ст.39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» закінчено виконавче провадження з примусового виконання рішення Полтавського районного суду Полтавської області у справі № 545/3065/14-а про зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести ОСОБА_1 нарахування та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, передбачену ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, з урахуванням ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законами України Про Державний бюджет України на відповідний рік, починаючи з 22 січня 2014 року та до змін в законодавстві, з урахуванням проведених виплат. При чому у вказаній постанові невірно зроблено посилання на те, що виконавчий документ видав Полтавський окружний адміністративний суду у справі № 545/3065/14-а, оскільки вказана справа перебувала у провадженні Полтавського районного суду Полтавської області.

Здійснюючи апеляційний перегляд колегія суддів виходить з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частин 1 і 2 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії та здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з пунктом 11 частини 1 статті 39, ч.3 ст.63 цього Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

На думку суду, в спірних правовідносинах державний виконавець неправильно застосував вказані норми.

Застосування норми пункту 11 частини 1 статті 39 Законом України «Про виконавче провадження» здійснюється у випадку встановлення факту умисного невиконання рішення суду боржником. Вказана вольова поведінка притаманна конкретній фізичній особі (наприклад, зобовязання боржника спростувати неправдиву інформацію тощо), яка за такі дії повинна нести кримінальну відповідальність.

Однак, застосування вказаної норми у правовідносинах, в яких боржником є юридична особа - орган публічної адміністрації, є неприпустимим.

Суд допускає, що в таких правовідносинах, умисне перешкоджання виконанню рішення суду могло бути вчинено посадовою особою боржника.

У цьому випадку, така посадова особа підлягає притягненню до кримінальної відповідальності та звільненню. Однак на цьому виконавче провадження не може бути закінчено, оскільки рішення повинне бути виконане іншою посадовою особою боржника.

Крім того, для застосування вказаної норми державний виконавець повинен виключити можливість виконання рішення суду без участі боржника.

Так, виходячи з положень статті 63 Закону, рішення за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення можна поділити на:

- рішення, що можуть бути виконані без участі боржника (усунення перешкод в користуванні нерухомим майном, знесення самовільно збудованої споруди, тощо);

- рішення, що не можуть бути виконані без участі боржника (зобовязання боржника спростувати неправдиву інформацію, зобов'язання виділити земельну ділянку, розглянути заяву, тощо).

Пункт 11 частини 1 статті 39 Законом України «Про виконавче провадження» застосовується до другої категорії рішень. Тобто у цій категорії справ умисні, протиправні дії або бездіяльність боржника унеможливлюють виконання рішення суду, що є підставою для застосування вказаної норми.

Для вирішення цього питання державний виконавець повинен був зясувати: механізм виплати цієї щомісячної додаткової пенсії; з якого бюджету вона надходить; чи можливо здійснити запит на отримання таких коштів, чи робив боржник такий запит і чи дійсно йому було відмовлено у видачі таких коштів, оскільки досить сумнівним є те, що на відповідних рахунках відсутні кошти на виплату вказаної пенсії; в іншому випадку чи доцільно здійснити запит на міжбюджетний трансферт, з метою погашення такої заборгованості.

Однак, такі дії державний виконавець не вчинив, формально пославшись на невиплату коштів.

Таким чином, постанова про закінчення виконавчого провадження, прийнята на підставі пункту 11 частини 1 статті 39 Законом України «Про виконавче провадження», є незаконною.

Європейський суд з прав людини у Рішенні від 22 листопада 2005 року у справі «Романченко проти України» зазначив, що виконання рішення щодо боржника залишається обовязком держави.

Схожі правові позиції викладені в наступних рішеннях суду: постанові Вищого адміністративного суду України від 09 березня 2016 року у справі № 53/3117/14-а (2а-653/1/15), ухвалі Вищого адміністративного суду України від 13 квітня 2016 р. у справі № 2а-2576/11/2770, ухвалі Вищого адміністративного суду України від 18 лютого 2016 р. у справі №2а-2166/2011 р.

Колегія суддів, з урахуванням фактичних обставин справи погоджується з висновками суду першої інстанції у повному обсязі.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Жодні доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі зясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст.2, 11, 159, 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211-212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишити без задоволення.

Постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 09 листопада 2017 року по справі № 545/1531/17 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5