Справа № 219/14122/17
Суддя: Брежнев О. А.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/219/1946/2017
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

11 грудня 2017 року суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Брежнев О.А., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Бахмутського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернулася до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з адміністративним позовом до Бахмутського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому просить: відстрочити їй сплату судового збору; відкрити скорочене провадження в адміністративній справі з вжиттям заходів щодо невідкладного розгляду і вирішення справи; витребувати докази: у відповідача пенсійну справу ОСОБА_1 з довідкою про призначені та перераховані пенсійні виплати, рішення про припинення виплат, у філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» докази: довідку про рух коштів на пенсійному та інших рахунках, належних позивачу; визнати протиправною бездіяльність Бахмутського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області, яка полягає у невиплаті, починаючи з березня 2016 року, пенсії ОСОБА_1; зобовязати Бахмутське обєднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 та сплатити заборгованість за весь період, починаючи з березня 2016 року; допустити до негайного виконання постанову суду в частині присудження виплати позивачу пенсії у межах суми стягнення за один місяць.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали, суддя приходить до висновку, що позовна заява за формою та змістом не відповідає вимогам ст.ст. 105,106 КАС України, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно п. 4 ч. 1 ст.18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з субєктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Враховуючи той факт, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Пленуму Вищого Адміністративного суду України від 29 вересня 2016 року за №14 «Про узагальнення практики застосування адміністративними судами першої інстанції глав 1-4 розділу ІІІ Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду та вирішення адміністративних справ», статтею 105 КАС України визначено форму і зміст адміністративного позову, що мають особливе значення, оскільки саме на підставі цього первинного документа суддя вирішує питання про відкриття провадження у справі. В адміністративному процесі, що базується на засадах змагальності й диспозитивності, особливого значення набуває зміст позовної заяви, на підставі якої суддя відкриває провадження у справі. Від змісту позовної заяви залежать дії судді при вирішенні питання про відкриття провадження у справі, проведення подальших підготовчих дій для розгляду справи у судовому засіданні та при її розгляді по суті, у тому числі й про її судову юрисдикцію та підсудність, про визначення обставин, що мають значення для її вирішення, про залучення до процесу інших осіб, дослідження доказів тощо. Під змістом позовних вимог мається на увазі визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно з частиною четвертою статті 105 КАС України, який повинен формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

Частиною 1 статті 99 КАС України визначено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно частини другої цієї статті для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом.

Таким чином, пенсія є періодичним платежем, виплата якої, за загальним правилом, не обмежена у часі.

Згідно з частиною 1 статті 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Частинами 1, 3 та 4 статті 103 КАС України передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок. Строк, що визначається місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця цього строку. Якщо закінчення строку, що визначається місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, то строк закінчується в останній день цього місяця.

Так, з позовної заяви вбачається, що позивачу у серпні 2016 року не була зарахована щомісячна пенсія, про що вона дізналася у липні 2017 року при перевірці банківського рахунку, на який вона отримує пенсію, було виявлено відсутність пенсійних виплат з березня 2016 року.

Також у позові представником позивача зазначено, що на теперішній час позивач позбавлений можливості отримати відомості та документи, які можуть бути використані як доказ у справі. Зазначене обумовлено тим, що органи ПФУ та банківські установи інформацією з обмеженим доступом надають тільки на запит суду.

Однак відповідно до пунктів 1 та 7 частини 1 статті 20 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських обєднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб); збирати відомості про факти, що можуть бути використані як докази, в установленому законом порядку запитувати, отримувати і вилучати речі, документи, їх копії, ознайомлюватися з ними та опитувати осіб за їх згодою.

Проте позивачем та його представником, який є адвокатом відповідно до наданої ним копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та має право звертатися з відповідними запитами до органів державної влади та інших осіб, в свою чергу, не додано до позовної заяви належних та допустимих доказів того, що позивач або його представник звертались до відповідача та банківських установ з приводу зупинення виплати пенсійних виплат позивачу та що виплата позивачу пенсії дійсно була зупинена і саме з того часу на який посилається позивач у своїй позовній заяві (наприклад відповідь відповідача, виписка з банківської установи, з якої вбачається час зупинення виплати пенсії та те, що дійсно була зупинена виплата пенсії позивачу, інше ).

У звязку з викладеним, тобто без надання позивачем таких відомостей, у суду відсутня можливість зробити висновок, чи дотримано позивачем вимог частини 2 статті 99 КАС України, та, не порушуючи вимоги частини 1 статті 100 КАС України, відкрити провадження по справі відповідно до вимог статті 107 КАС України і розглянути справу з дотриманням статті 122 КАС України.

Також відповідно до частини 3 статті 106 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Так, згідно ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2017 року становить 1600 гривень.

Згідно частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, встановлюється в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В свою чергу, представником позивача заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі позивачу як особі, яка через свій майновий стан не має можливості його сплатити, оскільки позивач протягом останніх місяців пенсію, яка є єдиним його джерелом доходу, не отримував.

Відповідно до вимог статті 88 КАС України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

З аналізу положень вказаної норми Кодексу адміністративного судочинства вбачається, що відстрочення сплати судового збору це право суду, а не його обов'язок.

Так, відповідно до положень Кодексу адміністративного судочинства України та Закону України «Про судовий збір» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, інформації про припинення виплати пенсії тощо).

За таких обставин, враховуючи, що позивачем та її представником не надано ніяких доказів, підтверджуючих її посилання на те, що їй, зокрема, припинено виплату пенсії, яка є єдиним її джерелом доходу, суд дійшов висновку, що зазначені представником позивача підстави для відстрочки позивачу сплати судового збору до винесення судового рішення є неповажними та не підтвердженими у встановленому законом порядку відповідним доказами, у звязку з чим позовну заяву слід залишити без руху.

Зазначені обставини відповідно до ч. 1 ст. 108 КАС України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням позивачу строку, достатнього для усунення її недоліків, у звязку з чим суддя вважає за необхідне залишити позову заяву без руху з наданням позивачу строку для усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 11, 99, 108, 160 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Бахмутського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії залишити без руху, надавши позивачу строк, достатній для усунення недоліків, до 26 грудня 2017 року.

У випадку не усунення недоліків у зазначений строк позов буде вважатися неподаним та повернутий позивачу.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Донецького апеляційного адміністративного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом п'яти днів з дня її проголошення, а в разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційну скаргу може бути подано протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.А.Брежнев