Справа № 617/1359/17
Суддя: Глоба М. М.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 617/1359/17
Провадження № 2-а/617/29/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2017 року Вовчанський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Глоби М.М.,

при секретарі Борщ Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Вовчанську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області про визнання дій незаконними та зобовязання вчинення певних дій,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся у суд із адміністративним позовом до управління праці та соціального захисту населення Вовчанського району Харківської області про визнання дій незаконними та зобовязання вчинення певних дій. В обґрунтування якого зазначив, що він є інвалідом другої групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, перебуває на обліку у відповідача. Згідно ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам II групи - вісім мінімальних пенсій за віком, тобто йому повинно було виплачено 10 496 грн. 00 коп. Але всупереч зазначеному йому виплачено 3 100 грн. 00 коп. На його заяву в управлінні соціального захисту населення відповіли у усній формі, що відповідно до Постанови КМУ № 223 від 05 квітня 2017 року встановлено дещо нижчі розміри грошової допомоги. Просив визнати дії управлінні праці та соціального захисту населення незаконними, щодо не донарахування та не доплати йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, як інваліду війни ІІ групи. Крім того, зобовязати управлінні соціального захисту населення здійснити йому виплату не донарахованої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, як інваліду війни ІІ групи у розмірі 7 396 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 14 грудня 2017 року первинний відповідач замінений на належного відповідача - управління соціального захисту населення Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на постанову КМУ від 05 квітня 2017 року № 223 "Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань". Відповідно до п.п. 1 п. 1 вказаної постанови було установлено, що у 2017 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня інвалідам війни ІІ групи здійснюється у розмірі 3 100 грн. 00 коп., яку і було виплачено ОСОБА_1

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що ОСОБА_1 є інвалідом другої групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни (а.с.2), перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області. У 2017 році ОСОБА_1. отримав разову грошову допомоги до 5 травня у розмірі 3 100 грн. 00 коп.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами регульовані Конституцією України, Бюджетним кодексом України, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам II групи - вісім мінімальних пенсій за віком.

Разом з тим, 01 січня 2015 р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28 грудня 2014 р. № 79-VІІІ, яким розділ VI Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, згідно з яким норми і положення статей 12,13,14,15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Таким чином, Кабінету Міністрів України були надані повноваження щодо визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

З метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 05 квітня 2017 року № 223 "Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань".

Відповідно до п.п. 1 п. 1 вказаної постанови було установлено, що у 2017 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня, зокрема інвалідам війни ІІ групи, здійснюється у розмірі 3 100 грн. 00 коп.

Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення від 03 жовтня 1997 р. №4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Враховуючи те, що останнім в часі є Закон України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28 грудня 2014 року, тому пріоритетними у спірних правовідносинах є положення саме цього Закону.

Вказані положення Закону України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28 грудня 2014 р. № 79-VІІІ неконституційними не визнавались, постанова Кабінету Міністрів України від 05.04.2017р. № 223 є також чинною.

Як раніше зазначалося, позивачу в 2017 році була виплачена щорічна разова допомога у розмірі 3 100 грн. 00 коп.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до положень ч.2 ст.95 Конституції України, виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Нормативно-правові акти, які видані Кабінетом Міністрів України в межах своїх повноважень, підлягають обов'язковому застосуванню судами під час вирішення справ про соціальний захист громадян.

Конституційний Суд України визнав конституційним регулювання Кабінетом Міністрів України розміру соціальних виплат та допомог, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, внаслідок чого, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Згідно зі статтею 22 Загальної декларації прав людини розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у рішенні від 09 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року.

В рішенні від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 Конституційний Суд України зазначив, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування кожного на достатній життєвий рівень.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що виплата позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня правомірно здійснена відповідачем відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2017 року № 223.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, тому вказаний адміністративний позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9-12, 7-72, 158-163, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області про визнання дій незаконними та зобовязання вчинення певних дій - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Вовчанський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя -