Справа № 145/1264/16-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 145/1264/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Мазурчак А.Г.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

07 грудня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Совгири Д. І. Курка О. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 08 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Гніванської міської ради Тиврівського району, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - КП "Вінницьке ООБТІ", ПАТ "Гніванський завод спецзалізобетону" про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Тиврівського районного суду Вінницької області з адміністративним позовом до Гніванської міської ради Тиврівського району, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - КП "Вінницьке ООБТІ", ПАТ "Гніванський завод спецзалізобетону" про визнання протиправними та скасування рішень.

Постановою Тиврівського районного суду Вінницької області від 08 вересня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржила його в апеляційному порядку.

06 грудня 2017 року до суду апеляційної інстанції позивачем подано заяву про розгляд справи без її участі.

Враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов'язковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду в порядку письмового провадження у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи встановлено, що позивач оскаржує рішення виконавчого комітету Гніванської міської ради № 103 від 23.06.1998 року в частині прийняття на баланс Гніванської міської ради будинку АДРЕСА_1 площею 61,5 кв.м., рішення виконавчого комітету Гніванської міської ради № 243 від 15.12.1998 року в частині передачі на баланс ДКП ВООБТІ частини будинку АДРЕСА_1, яка складалась з веранди І площею 6,0 кв.м., кімнати 1 площею 20,1 кв.м., кімнати 2 площею 11,8 кв.м. загальною площею 37,9 кв.м. та рішення 6 сесії Гніванської міської ради 5 скликання від 10 січня 2007 року "Про надання дозволу Тиврівському структурному підрозділу Вінницького ООБТІ на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в АДРЕСА_1 в постійне користування".

Суд першої інстанції, розглядаючи та вирішуючи справу по суті позовних вимог, виходив з того, що даний спір є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Однак, колегія суддів із даним висновком не погоджується з огляду на наступне.

Згідно частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з частиною другою статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України,).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Конституційний Суд України в пункті 5 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У зв'язку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що прийняті оскаржувані рішення є актами індивідуальної дії, які вичерпали свою юридичну силу внаслідок їх виконання. У разі прийняття органом місцевого самоврядування (як суб'єктом владних повноважень) ненормативного акта, що застосовується одноразово, який після реалізації вичерпує свою дію фактом його виконання і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, позов, предметом якого є спірне рішення органу місцевого самоврядування, не повинен розглядатися, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушених прав не забезпечує їх реального захисту.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд України в своїх численних рішеннях, зокрема, у справах № 21-405а14 від 11 листопада 2014 року, № 21-308а14 від 09 грудня 2014 року, який має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції, відповідно до ст. 2442 КАС України.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Згідно ч.1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Частиною 2 ст. 21 ЦК України визначено, що суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу майна у володіння і користування (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), внаслідок чого виникають цивільні права і обов'язки, подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою права на володіння та користування майном має вирішуватися у порядку цивільної юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Оскільки, рішенням виконавчого комітету Гніваньської міської ради будинок АДРЕСА_1 був прийнятий на баланс Гніваньської міської ради та переданий на баланс ДКП ВООБТІ, то спір щодо законності передачі цієї будівлі в ДКП ВООБТІ не підвідомчий адміністративному суду.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 17 травня 2016 року у справі №826/6730/14.

Відповідно до статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі.

Стаття 203 КАС України визначає підстави для залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі. Так, постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи наведені обставини справи, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити.

На виконання вимог ч.2 ст.157 КАС України суд роз'яснює позивачеві, що розгляд даної справи повинен здійснюватись місцевим загальним судом в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 167, 195, 196, 198, 199, 203, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 08 вересня 2017 року скасувати, а провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Гніванської міської ради Тиврівського району, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - КП "Вінницьке ООБТІ", ПАТ "Гніванський завод спецзалізобетону" про визнання протиправними та скасування рішень закрити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Совгира Д. І. Курко О. П.