Справа № 642/6110/17
Суддя: Проценко Л. Г.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№642/6110/17
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Проценко Л.Г.

за участю секретаря Канаєвої К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції 4-ї роти 3-го батальйону лейтенанта поліції Костенко Михайла Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом в якому просив скасувати постанову БР №033287 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, винесену інспектором патрульної поліції 4-ї роти 3-го батальону лейтенанта поліції Костенко М.С. за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу 425 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 30 листопада 2017р. о 23.00 год. він був зупинений інспектором патрульної поліції Костенко М.С. на вул.Польавський Шлях, 184, який звинуватив його в тому, що він нібито зробив маневр та не подав світловий сигнал та мав забруднений номер. Після того, за цією ж адресою інспектор виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. Працівник поліції в порядку ст. 276 КУпАП зобов`язаний був розглянути справу за місцезнаходженням органу поліції тобто м. Харків, вул. Шевченко,315-а. Працівник поліції не мав права виносити постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення, оскільки постанова виноситься за результатом розгляду справи, а справа могла бути розглянута лише за місцезнаходженням органу поліції відповідно до ст. 276 КУпАП. Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, інспектор поліції не дав позивачу можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі. Інспектор проігнорував вимоги ч.2 ст.33 КУпАП, а також не було виконано вимоги ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Також, відповідач порушив вимоги щодо процедури розгляду справи - ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Як свідчать матеріали справи, постановою БР №033287 від 30 листопада 2017р., винесеною інспектором патрульної поліції 4-ї роти 3-го батальйону лейтенанта поліції Костенко М.С. притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. В постанові вказується, що ОСОБА_1 30.11.2017р. приблизно о 22.28 год. в м. Харкові на вул. Полтавський Шлях, 184, керував автомобілем «Opel» з забрудненим номерним знаком, а також не подав світловий сигнал перед перестроюванням на проїжджій частині, чим порушив п.п. 2.9.в та 9.2.б ПДР України.

Згідно до ч.2 ст. 122 КУпАП, адміністративно-правова відповідальність настає у випадках, зокрема, порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.
Відповідно до п.п. 2.9.в ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком, що забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.
Підпунктом 9.2.б. ПДР України визначено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Вбачається, що в даному випадку правопорушення було виявлено та зафіксовано інспектором УПП, який в силу закону уповноважений на складання постанови про адміністративне правопорушення.
Стаття 222 КУпАП надає повноваження розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення, передбачені ч.1-3 ст. 122 КУпАП працівниками Органів Національної поліції.
Відповідно ч. III п. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Доводи позивача про те, що відповідачем було розглянуто адміністративну справу всупереч вимог чинного законодавства, відразу на місці зупинки автомобіля, чим порушив положення ст. 258 КУпАП не можуть бути прийняті судом до уваги через наступне.
Так, відповідно до положень ст. 283 КпАП України - розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідно до ст. 276 КУпАП- справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Пунктом 2.3 рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 передбачено, що у частинах першій, другій статті 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.
Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.
За нормами КУпАП до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.
Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень розгляду у скороченому провадженні не підлягають. (ВАСУ справа № К/800/37207/15 від 26 жовтня 2016 року).
Частина третя ст. 258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи.
Частина третя ст. 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.
При цьому зміни до ст. 258 КУпАП, якими надано можливість працівникам Національної поліції не складати протоколи про адміністративні правопорушення, та Інструкція № 1395, якою врегульовано порядок оформлення адміністративних правопорушень саме у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, набрали чинності пізніше, ніж було прийняте вищевказане рішення Конституційного Суду України і вказаним нормативним актам не надавалось тлумачення Конституційним Судом України.
Отже, приписи постанови Конституційного Суду України по справі № 1-11/2015 від 26.05.2015 року повинні застосовуватись з урахуванням законодавчих змін, що відбулися у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, внесених Законом України від 14.07.2015 року № 596-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху» та вищевказаною Інструкцією.
З огляду на викладене, вбачається, що розгляд справи на місці зупинки транспортного засобу не є порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке утворює самостійну підставу для скасування постанови, винесеної за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення. Розгляд справи відносно позивача відбувся у порядку, передбаченому законодавством, а саме - після зупинки, йому були роз`яснені права та обов`язки, надано для огляду відеоматеріали, вислухані пояснення, складено Постанову, ознайомлено з Постановою та надана його копія.
Як наголошує ч.1 та ч.2 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.
За змістом ч.2 ст.70 КАС України, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ч.2, ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Позивачем не подано до суду жодного доказу на підтвердження відсутності в його діях адміністративного правопорушення. Клопотань про витребування доказів позивачем не заявлено.

Разом із цим, суд наголошує, що у своєму позові ОСОБА_1 прямо не зазначає що номерний знак в автомобілі не був забруднений, і що він подав світловий сигнал при зміні напрямку руху. В позові ОСОБА_1 у якості підстав для скасування спірної постанови, посилається лише на порушення норм КУпАП, які на його думку мали місце при її винесенні.

Підстав вважати спірну постанову незаконною у суду немає; доказів, які б спростували вину позивача у порушенні правил дорожнього руху, суду не надано.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог позивача, а тому в позові необхідно відмовити.
Судом встановлено, що відповідач при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, належним чином оцінив обставини справи, розглянув справу про адміністративне правопорушення у порядку, що визначений КУпАП, прийняв рішення, яке відповідає вимогам Закону, а тому суд вважає прийняте рішення обґрунтованим, підстав для задоволення позовних вимог і його скасування не вбачає.
Суд вважає, що доводи позивача про порушення з боку відповідача порядку притягнення його до адміністративної відповідальності, є безпідставними та такими, що не спростовують допущені позивачем порушення ПДР, що зазначені в оскаржуваній постанові.
На підставі викладеного, керуючись статтями 122, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 9, 11, 69-86, 128, 158-163,167,171-2 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції 4-ї роти 3-го батальйону лейтенанта поліції Костенко Михайла Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Г. Проценко