Справа № 826/1000/16
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/1000/16 Головуючий у 1-й інстанції: Качур І.А. Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

12 грудня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Вітковській К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.09.2017 у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Укрнафта» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників від 11.11.2015 № .

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.09.2017 позов задоволено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, як таку, що постановлена із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою у задоволені позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з'явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи Міжрегіональним головним управлінням ДФС - Центральним офісом з обслуговування великих платників проведено фактичну перевірку АЗС суб'єкта господарювання ПАТ «Укрнафта» за адресою: м. Київ, проспект Червонозоряний, 115, за результатами якої складено акт від 22.10.2015.

В ході проведення перевірки встановлено порушення, зокрема, пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 № 637 (із змінами і доповненнями), а саме підприємством при проведенні готівкових розрахунків із застосуванням реєстратора розрахункових операцій (далі - РРО) допущене несвоєчасне оприбуткування готівкових коштів в книзі обліку розрахункових операцій (далі - КОРО) № р/2 на підставі фіскального звітного чека від 21.10.2015 № 0241, Z-звіту (у тому числі з уже інкасованими коштами) роздрукований та записаний в КОРО лише о 23 год. 50 хв. З урахуванням службового внеску 21.10.2015 у розмірі 281,31 грн. та залишку готівки на початок дня 21.10.2015 згідно касової книги у розмірі 9000 грн. сума несвоєчасно оприбуткованої готівки в КОРО 21.10.2015 складає 56 718,69 грн.

На підставі вказаного акта перевірки та абз. 3 ст. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 № 436/95 Міжрегіональним головним управлінням ДФС - Центральним офісом з обслуговування великих платників прийнято податкове повідомлення-рішення від 11.11.2015 № , яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 283 593,45 грн. (56 718,69 грн. х 5).

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що факт оприбуткування готівки документально підтверджений, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним, а факт неоприбуткування готівкових коштів за вказаний період відповідачем не доведений і жодними документальними доказами не підтверджений.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України. Податкове повідомлення-рішення є обґрунтованим, оскільки у ході перевірки встановлено нездійснення обліку готівкових коштів на загальну суму 56 718,69 грн.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Указу Президента України від 12.06.1995 № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки » (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за № 40/10320.

Так, відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Пунктом 9 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язанні щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.

Приписи наведеної норми передбачають особливості роботи РРО, які мають забезпечувати друкування таких звітів за кожний робочий день.

За змістом пункту 2 вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2002 № 199 (далі - вимоги), зміна - період роботи реєстратора від реєстрації першої розрахункової операції після виконання Z-звіту до виконання наступного Z-звіту; Z-звіт - це денний звіт з обнуленням інформації в оперативній пам'яті та занесенням її до фіскальної пам'яті РРО.

Відповідно до пункту 7 Вимог усі режими роботи РРО повинні блокуватися, зокрема, у разі перевищення максимальної тривалості зміни.

У додатку до Вимог зазначено, що максимальна тривалість зміни не повинна перевищувати 24 години.

Таким чином, аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що оскільки календарний день (доба) налічує 24 години, тобто день триває з 0 годин 00 хвилин до 24 годин 00 хвилин, при щоденній роботі з РРО Z-звіт необхідно виконувати щодня по закінченні робочої зміни, але не пізніше 24 години цього дня.

Пунктом 2.6 Положення № 637 визначено, що уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК). Підприємствам, яким Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання РРО та РК і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної операції касовим ордером (продаж проїзних і перевізних документів; білетів державних лотерей; квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів тощо), дозволяється оприбутковувати готівку наприкінці робочого дня за сукупністю операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у відповідній книзі обліку. Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Системний аналіз вищевказаних норм законодавства свідчить, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, мають своєчасно та в повній мірі оприбутковувати усю готівку, що надходить до кас, та щоденно, тобто кожного робочого дня по закінченні зміни, але не пізніше 24 години цього ж дня, друкувати на РРО фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в КОРО. У разі недотримання суб'єктом господарювання при здійсненні діяльності пункту 9 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та пункту 2.6 Положення № 637 до нього за рішенням відповідних органів застосовуються штрафні (фінансові) санкції згідно з вимогами Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки».

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду України від 13.03.2014 у справі № 21-5а14, від 14.06.2016 у справі № 0870/11140/12 та в ухвалі від 30.04.2015 у справі № 21-911а15.

Згідно до ч. 2 ст. 161 КАС України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Таким чином, у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням розрахункової книги оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: 1) фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних розрахункової книги); 2) відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій. Невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність. Тобто, визначальним для правильного оприбуткування готівки є друк Z-звіту та внесення відповідного запису в КОРО в будь-який момент протягом дня, в якому одержані/видані готівкові кошти, але не пізніше 24 години.

Колегія суддів звертає увагу, що виходячи із записів у книзі ОРО, копія з якої надана до матеріалів справи, встановлено, що запис про облік руху готівки, яка надійшла на підставі фіскального звітного чеку № 0241 від 21.10.2015 був здійснений позивачем того ж дня - 21.10.2015 о 23 год. 50 хв.

При цьому, матеріалами справи підтверджується, що усі розрахунки протягом дня - 21.10.2015 проводились із використанням РРО. Протягом доби оператором АЗС проводились службові видачі готівкових коштів до каси, що підтверджується чеками РРО, прибутковими касовими ордерами та касовою книгою.

В той же час, відповідач, як на підставу несвоєчасного оприбуткування позивачем готівки в КОРО при проведенні розрахунків із застосуванням РРО, посилається на те, що 21.10.2015 ПАТ «Приватбанк» о 19 год. 21 хв. згідно чеку №13400 проведено інкасацію готівки в сумі 66 000,00 грн., яка своєчасно (до інкасації) не оприбуткована в КОРО № р/2 на підставі фіскального звітного чеку № 0241, за мінусом залишку готівки на початок дня згідно касової книги у розмірі 9000 грн. та суми службового внеску у розмірі 281, 31 грн. (66 000,00 грн. - 9 000,00 грн. - 281,31 грн. = 56 718,69 грн.). Вказаний фіскальний звітний чек № 0241, з уже інкасованими коштами, роздруковано та записано в КОРО лише 23 год. 50 хв.

Тобто, контролюючий орган вбачає порушення позивачем пункту 2.6 Положення № 637 в частині несвоєчасного оприбуткування готівки в КОРО у тому, що фіскальний звітний чек був роздрукований та записаний в КОРО після інкасації грошових коштів в кінці доби.

Разом із тим, як пояснив позивач, автозаправна станція позивача № 09/011, що знаходиться у м. Києві на проспекті Червонозоряному, 115, працює цілодобово. Та з метою уникнення можливих злочинних нападів на працівників автозаправної станції та забезпечення збереження грошових коштів, позивачем видано розпорядження від 10.12.2009 № 37-в «Про організацію інкасації грошових коштів через внутрішній сейф АЗС», копія якого наявна в матеріалах справи, згідно з яким оператор автозаправної станції періодично вилучає готівкові кошти із касового апарату до внутрішнього сейфу при накопиченні у касі готівки (для АЗС № 09/011 в сумі 10 000,00 грн.). Ця операція здійснюється відповідно до вимог законодавства шляхом роздрукування службового чеку РРО із застосуванням операції «службова видача», оформленням прибуткового касового ордеру на вилучену суму коштів та внесенням запису до касової книги (форма № КО-4). У подальшому проводиться інкасація цих грошових коштів.

Як вбачається з матеріалів справи, оператором АЗС ПАТ «Укрнафта» № 09/011 було проведено операції «службова видача» сім разів по 10 000,00 грн., а також один раз - на суму 7 000 грн. та один раз - на суму 2 000 грн., тобто на загальну суму 79 000,00 грн.

Колегія суддів зазначає, що на підтвердження руху готівки та її оприбуткування на АЗС ПАТ «Укрнафта» № 09/011 (м. Київ, проспект Червонозоряний, 115) за 21.10.2015 позивачем надано наступні документи:

- чеки «службова видача» від 21.10.2015 б/н (о 08:36, о 10:23, о 12:53, о 15:51, о 17:57, о 18:55, о 20:24, о 22:33 та о 23:45) у кількості дев'ять штук на загальну суму 79 000,00 грн.;

- прибуткові касові ордери від 21.10.2015 №№ 2126 - 2134 із зазначенням підстави «виторг» на суму 79 000,00 грн.;

- витяг з касової книги (форма № КО-4) за 21.10.2015, де зазначені, зокрема, номери прибуткових касових ордерів № 2126 - 2134 про оприбуткування вилучених з РРО грошових коштів у касу на суму 79 000,00 грн.;

- фіскальний Z-звіт № 0241 від 21.10.2015, в якому відображена загальна сума «службова видача» в сумі 79 000,00 грн.

При цьому, згідно видаткового касового ордеру від 21.10.2015 № 294 та інкасаційного чеку від 21.10.2015 № 13400 ПАТ «Приватбанк» о 19 год. 21 хв. було проведено інкасацію грошових коштів на суму 66 000,00 грн. Вказана інкасація проведена на суму коштів, що знаходилась у внутрішньому сейфі на час проведення інкасації - 66 000 грн. (57 000,00 грн. - кошти, вилучені з РРО до сейфу («службова видача») о 08:36, о 10:23, о 12:53, о 15:51, о 17:57, о 18:55 та 9 000,00 грн. - сума коштів, яка знаходилась у внутрішньому сейфі на початок дня 21.10.2015).

При цьому, як передбачено пунктом 4 розділу ІІІ Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом Міністерством доходів і зборів України 28.08.2013 № 417 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 19.08.2013 за № 1616/24148 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), суб'єкти господарювання, які використовують РРО для здійснення розрахункових операцій у готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані, зокрема, у кінці робочого дня (зміни) друкувати на РРО (за винятком автоматів з продажу товарів (послуг)) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах ОРО.

Згідно з пунктом 6 глави 4 розділу ІІ цього Порядку, використання книги ОРО, зареєстрованої на РРО, передбачає, у тому числі, щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо.

З аналізу вищезазначених норм права вбачається, що саме за підсумками робочого дня обов'язково роздруковується Z-звіт, так як Z-звіт за своє суттю є документом, у якому підводяться денні підсумки операцій, проведених із застосуванням РРО.

Разом з тим, як зазначено вище, законодавством передбачено своєчасне (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбуткування усієї готівки, що надходить до кас. Таке оприбуткування не залежить від інкасації готівкових коштів та не встановлює обов'язку роздруковувати Z-звіт, у якому проводяться денні підсумки операцій, проведених із застосуванням РРО, перед чи після проведення інкасації.

В той час, обов'язковим для суб'єкта господарювання є роздрукування фіскального звітного чеку та заповнення КОРО.

Судом першої інстанції було встановлено, що усі грошові кошти, що надійшли 21.10.2015 на АЗС №09/011 ПАТ «Укрнафта» були оприбутковані у цей же день, обліковані у касовій книзі та КОРО на підставі фіскальних звітних чеків РРО в повній сумі їх надходження за відповідний день до 24 години, що підтверджено наявними в матеріалах справи документами. При цьому, протилежне відповідачем не доведено.

Отже, оскільки позивачем здійснено облік (запис) грошових коштів у КОРО у повній сумі їх надходжень на підставі фіскальних звітних чеків РРО (Z-звітів), складених за підсумками операцій за відповідний день, то колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що висновки відповідача про порушення позивачем вимог п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні № 637 від 15.12.2004 та застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій є необґрунтованими та безпідставними, у зв'язку із чим податкове повідомлення-рішення від 11.11.2015 № є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а позов задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.09.2017 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.,

Шурко О.І.

Повний текст ухвали виготовлений 18.12.2017.