Справа № 804/7638/17
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

14 грудня 2017 р. Справа № 804/7638/17

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Боженко Н.В.

при секретарі Трошиній А.С.

за участю:

представників позивача Сердюк С.М., Глущенко О.О.

відповідача Лимар Є.В.

представника відповідача Пащенко В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі за адміністративним позовом Колективного підприємства "Меркурій" до Державного реєстратора - приватного нотаріуса Петриківського нотаріального округу Дніпропетровської області Лимара Єгора Володимировича про визнання протиправними та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

17 листопада 2017 року Колективне підприємство "Меркурій" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного реєстратора - приватного нотаріуса Петриківського нотаріального округу Дніпропетровської області Лимара Єгора Володимировича, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора - приватного нотаріуса Петриківського нотаріального округу Дніпропетровської області Лимара Єгора Володимировича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 37169109 від 20.09.2017 року, яким було зареєстровано право власності за ОСОБА_5 на об'єкт нерухомого майна: торгівельний комплекс, опис В-1, загальною площею 198,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1, Дніпропетровська область;

- зобов'язати внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості (записи) про скасування рішення Державного реєстратора - приватного нотаріуса Петриківського нотаріального округу Дніпропетровської області Лимара Єгора Володимировича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 37169109 від 20.09.2017 року, яким було зареєстровано право власності за ОСОБА_5 на об'єкт нерухомого майна: торгівельний комплекс, опис В-1, загальною площею 198,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1, Дніпропетровська область.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.11.2017 року відкрито провадження у справі.

13 грудня 2017 року від представника відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі, відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, з огляду на неналежність розгляду даної справи в порядку адміністративного судочинства.

В судовому засіданні відповідач та представник відповідача підтримали заявлене клопотання та зазначили, що відповідачем було посвідчено договір дарування на об'єкт нерухомого майна, у зв'язку з чим і було проведено державну реєстрацію прав на нерухоме майно.

Представники позивача заперечили щодо закриття провадження по справі.

Розглянувши клопотання про закриття провадження в даній справі, а також документи та матеріали справи, які необхідні для розгляду такого клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Отже публічно-правовий характер спору визначається тим, що вказані суб'єкти наділені владно-управлінськими повноваженнями у сфері реалізації публічного інтересу.

Частиною 2 статті 4 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Перевіряючи правомірність оскаржуваних дій чи рішень суб'єкта владних повноважень суд встановлює дотримання суб'єктом владних повноважень критеріїв визначених ч.3 ст.2 КАС України під час прийняття спірного рішення або вчинення спірних дій.

При цьому, адміністративні суди правомочні розглядати спори щодо правомірності прийняття суб'єктами владних повноважень або їх посадовими особами рішень про державну реєстрацію права власності на відповідний об'єкт нерухомого майна, виключно за відсутності спору про права власності на такий об'єкт нерухомого майна.

Тобто, надати відповідну оцінку правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень при здійсненні реєстрації права власності на нерухомість адміністративний суд може лише за умови, що право власності на таку нерухомість є визнаним, підтвердженим та ніким не оспорюється. В протилежному ж випадку, у разі наявності між сторонами спору про право власності на об'єкт нерухомого майна, який підлягає реєстрації, тобто спору про право цивільне, відповідна справа підлягає розгляду в порядку господарського або цивільного судочинства, в залежності від суб'єктного складу сторін.

За частиною четвертою статті 334 Цивільного кодексу України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Реєстрація права власності є необхідною умовою, з якою закон пов'язує виникнення речових прав на нерухоме майно. Водночас реєстраційні дії є похідними від юридичних фактів, на підставі яких виникають, припиняються чи переходять права, зокрема, на майно і полягають саме в офіційному визнанні державою цих фактів.

Оскільки реєстраційні дії, які оскаржуються позивачем, здійснено на основі юридичних фактів, щодо яких існує спір про право цивільне, то захист таких прав має здійснюватися за правилами цивільного судочинства. В межах вирішення такого спору можуть бути розв'язані й питання, пов'язані з реєстрацією права власності.

Так, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач при прийнятті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень порушив права позивача щодо права користування земельною ділянкою та права користування своєю власністю.

При цьому, судом встановлено, що у справі, яка розглядається, спірні правовідносини пов'язані з вчиненням нотаріальних дій щодо укладення договору дарування на імя"я фізичної особи ОСОБА_5, його посвідчення та набуття права власності на нерухоме майно, а правовідносини щодо прийняття рішення про реєстрацію права власності на нерухоме майно є похідними.

Тобто, в даному випадку предметом спору не є правомірність дій приватного нотаріуса під час здійснення реєстраційних дій. Згідно до мотивації позовних вимог, а також фактичних обставин справи, наявним є спір про право.

Згідно зі ст. 1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що спірні правовідносини пов'язані з виконанням умов цивільно-правової угоди, та набуття права власності на спірне нерухоме майно, які на думку КП «Меркурій» відбулись з порушенням вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", суд дійшов висновку, що даний спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин, та має вирішуватися за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Вказана позиція суду узгоджується з постановами Верховного Суду України від 14.06.2016 року у справі №826/4858/15, від 24 січня 2017 року у справі №21-1559а16, які відповідно до ст.244-2 КАС України враховуються судом при застосуванні таких норм права.

Відтак, беручи до уваги наведене, суд вважає за необхідне клопотання представника відповідача задовольнити, та закрити провадження у справі № 804/7638/17 за позовом Колективного підприємства "Меркурій" до Державного реєстратора - приватного нотаріуса Петриківського нотаріального округу Дніпропетровської області Лимара Єгора Володимировича про визнання протиправними та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України.

Керуючись ст.ст. 157, 160-163, 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі - задовольнити.

Закрити провадження у справі за адміністративним позовом Колективного підприємства "Меркурій" до Державного реєстратора - приватного нотаріуса Петриківського нотаріального округу Дніпропетровської області Лимара Єгора Володимировича про визнання протиправними та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії.

Роз'яснити Колективному підприємству "Меркурій", що розгляд та вирішення даної справи має вирішуватись за правилами цивільного судочинства України.

Роз'яснити позивачу, що згідно ч. 3 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України, повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про закриття провадження у справі не допускається.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст ухвали складено згідно з ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко