Справа № 204/5710/17(2-а/204/216/17)
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"14" грудня 2017 р.Справа № 204/5710/17(2-а/204/216/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Чумака С. Ю.,

секретарі судового засідання: Федосєєвій Ю.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 25 жовтня 2017 року у справі №204/5710/17 за позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції роти 2 батальйону 1 Управління патрульної поліції у м.Дніпрі ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2, Управління патрульної поліції у м.Дніпрі ДПП про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 12.09.2017 року звернувся до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до Інспектора патрульної поліції роти 2 батальйону 1 Управління патрульної поліції у м.Дніпрі ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2, Управління патрульної поліції у м.Дніпрі ДПП, в якому просив скасувати постанову серії АР №133407 від 07.09.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Постановою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 25 жовтня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, якою просив скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Позивач в судовому засіданні апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, та явка яких у відповідності до статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України не визнавалась судом обовязковою, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Постановою інспектора патрульної поліції роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м.Дніпрі лейтенанта поліції ОСОБА_2 від 07.09.2017 року у справі про адміністративне правопорушення серії АР №133407 притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с.5).

Згідно вказаної постанови 07.09.2017 року о 12 год. 45 хв. по вул.Мономаха,9 в м.Дніпрі ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «Honda Accord», державний номер НОМЕР_1, здійснив зупинку на тротуарі, залишивши менш двох метрів для руху пішоходів, що суттєво заважало руху, чим порушив вимоги п.15.10 (в) ПДД, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП України.

Позивач не погодився з такою постановою відповідача та оскаржив її до суду.

Колегія суддів погоджується рішенням суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на таке.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі по тексту - Правила), КАС України, КУпАП, Законом України «Про Національну поліцію».

Відповідно до п.15.10 (в) Правил стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Частиною 3 статті 122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність, в тому числі за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 статті 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до ст.ст.222, 258, 283 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.3 ст.122 КУпАП, розглядаються органами Національної поліції із винесенням за результатами такого розгляду постанов без попереднього складення протоколу про адміністративне правопорушення. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, інспектор Боровий Р.І. є уповноваженим працівником Управління патрульної поліції у м.Дніпрі і має спеціальне звання «лейтенант поліції», а тому має повноваження розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП, які вчиняються на території м.Дніпра.

Згідно вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як зазначалось вище, згідно оскаржуваної постанови 07.09.2017 року о 12 год. 45 хв. по вул.Мономаха,9 в м.Дніпрі ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «Honda Accord», державний номер НОМЕР_1, здійснив зупинку на тротуарі, залишивши менш двох метрів для руху пішоходів, що суттєво заважало руху, чим порушив вимоги п.15.10 (в) ПДД, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП України.

В адміністративному позові ОСОБА_1 зазначив, що він правил дорожнього руху не порушував та взагалі не керував даним транспортним засобом, не є водієм цього транспортного засобу, а до вказаного в постанові автомобіля підійшов на прохання товариша, який просив надав йому ключі від автомобіля та принести його гаманець.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач підстави вимог позову виклав інакше, зазначив, що автомобіль був зупинений без порушення правил зупинки та взагалі в іншому місці, ніж зазначено в оскаржуваній постанові.

Колегія суддів з урахуванням вимог ст.137 КАС України не приймає до уваги вказані пояснення, оскільки такі підстави не були визначені в позові та не були предметом розгляду суду першої інстанції.

Крім того, в судовому засіданні апеляційної інстанції позивач пояснив що не є власником транспортного засобу «Honda Accord», державний номер НОМЕР_1, іноді керував вказаним автомобілем за усною згодою його власника, проте 07.09.2017 року не управляв цим автомобілем, до автомобіля підійшов на прохання власника, який залишив йому ключі та просив забрати з автомобіля гаманець. Далі позивач пояснив, що він вказані пояснення надавав інспектору, проте такі пояснення останнім при прийнятті постанови враховані не були.

Колегія суддів звертає увагу, що в постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності позивачем будь-яких зауважень чи заперечень не робив, пояснень щодо вказаних обставин до постанови не надавав.

При цьому ОСОБА_1 в постанові інспектора не спростовує та не заперечує обставину, а саме здійснення ним зупинки та стоянки транспортного засобу «Honda Accord», державний номер НОМЕР_1 з порушенням вимог дорожнього знаку п.15.10 (в) ПДД у вказані в постанові місті, день та час.

Посилання апеллянта на те, що в постанові про адміністративне правопорушення відповідачем не зазначено можливих свідків правопорушення та проведення відеозапису стаціонарним технічним засобом, не може бути визнано доказом відсутності самого правопорушення, оскільки такі докази не є обовязковими.

Колегія суддів критично оцінює пояснення позивача, надані в судовому засіданні апеляційної інстанції, оскільки позивач неодноразово їх змінював, та вони суперечать обставинам, викладеним позивачем в адміністративному позові.

Судом апеляційної інстанції не виявлено будь-яких порушень відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.280 КУпАП, форма та зміст постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в повному обсязі відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема нормам КУпАП.

Приймаючи до уваги зазначені вище обставини, відсутні підстави для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.122 КУпАП, оскільки останній порушив вимоги п.15.10 (в) Правил України, що підтверджується матеріалами справи, а тому на позивача відповідачем правомірно накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 519 грн., тобто в межах ч.3 ст.122 КУпАП.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем доведено правомірність прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Згідно частини першої статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 25 жовтня 2017 року у справі №204/5710/17 залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 25 жовтня 2017 року у справі №204/5710/17 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

В повному обсязі ухвалу складено 15 грудня 2017 року.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: С.В. Білак

Суддя: С.Ю. Чумак