Справа № 573/1759/17
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 р. Справа № 573/1759/17

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Донець Л.О.

Суддів: Бенедик А.П. , Мельнікової Л.В.

за участю секретаря судового засідання Багмет А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Білопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на постанову Білопільського районного суду Сумської області від 12.10.2017р. по справі № 573/1759/17

за позовом ОСОБА_1

до Білопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинення дій,

ВСТАНОВИЛА:

25.08.2017 року, ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Білопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправними дії пенсійного органу щодо припинення позивачу нарахування та виплати пенсії; зобов'язати пенсійний орган поновити позивачу нарахування та виплату пенсії, а також сплатити заборгованість, яка виникла з часу припинення нарахування та виплати пенсії з 01.04.2016 року.

Постановою Білопільського районного суду Сумської області від 12.10.2017 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії відповідача щодо припинення нарахування та виплати пенсії позивачу за віком.

Зобов'язано відповідача поновити нарахування та виплату пенсії за віком позивачу та виплатити заборгованість, яка виникла з часу припинення нарахування та виплати пенсії з 01.05.2016 року.

Відповідач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення, та прийняти нове судове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги, відповідач посилається на неврахування судом першої інстанції фактичних обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги, доводи суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Позивач набула статусу особи, переміщеної з тимчасово окупованої території (внутрішня переміщена особа), та знаходиться на пенсійному обліку у відповідача.

01.05.2016 року позивачу припинено виплату пенсії відповідачем.

Судом першої інстанції задоволено позовні вимоги, та зроблений висновок про те, що дії відповідача по припиненню пенсії не відповідають вимогам статті 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів розглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги відповідача частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України;

у разі смерті пенсіонера;

у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

в інших випадках, передбачених законом.

Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Відповідно до абзацу 3 ч. 2 ст. 63 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», п.п. 1, п. 10 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 року за № 41/26486, начальник управління керує діяльністю управління, персонально відповідає за виконання покладених на управління завдань.

Аналізуючи викладене, колегія суддів зазначає, що від імені органу Пенсійного фонду за наслідками розгляду відповідних матеріалів приймається рішення про припинення виплати пенсії, яке підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обов'язків).

У відповідності до п.п.1), 14) п.10 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2 (зі змінами), начальник управління здійснює керівництво управлінням Фонду, розподіляє обов'язки між своїми заступниками.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем рішення про припинення виплати пенсії позивачу не приймалось, припинення пенсії відбулось вчиненням дії.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідачем був порушений встановлений законом спосіб прийняття оскаржуваного рішення про припинення пенсії позивачу.

В своїй апеляційній скарзі відповідач посилається на наявність законних підстав,які були враховані під час здійснення припинення пенсії позивачу, а саме: чинного на час припинення пенсії протокольного рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщених осіб №4 від 27.07.2016 року.

Колегія суддів вважає, що відповідачем був порушений саме спосіб прийняття рішення, встановлений Законом, тому вказані доводи апеляційної скарги є такими, що не спростовують висновків суду.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дії відповідача по припиненню пенсії позивачу та зобов'язання відповідача поновити нарахування та виплату пенсії за віком позивачу.

Стосовно частини позовних вимог про зобов'язання відповідача виплатити заборгованість позивачу пенсійних виплат, яка виникла з часу припинення нарахування та виплати пенсії з 10.05.2016 року, то колегія суддів, зазначає на таке.

Згідно до ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог. Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень щодо справ, зазначених у пункті 5 частини першої статті 183 2 цього Кодексу, встановлюється 15-денний строк, який обчислюється з дня виявлення суб'єктом владних повноважень підстав для звернення до адміністративного суду. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Для звернення до адміністративного суду щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, встановлюється місячний строк.

Відповідно до ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Аналізуючи викладені вище норми, колегія суддів дійшла до висновку про те, що строк звернення до адміністративного суду з позовом як різновид строку позовної давності та наслідки його пропущення, встановлені ч.2 ст.100 КАС України, можуть застосовуватися судом лише у випадку, коли мало місце порушення прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду за захистом цих прав.

Вказані позиція узгоджується з аналогічною правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 06.10.2013 року у справі №21-389а13.

Колегією суддів вже було визначено, що позовні вимоги в частині визнання протиправними дій та зобов'язання здійснити нарахування та виплати пенсії є обґрунтованими, тому частина позову про здійснення нарахування та виплати пенсії за період часу з 01.05.2016 року до 25.03.2017 року підлягає залишенню без розгляду, оскільки наведені позивачем підстави пропуску строку звернення до суду є неповажними.

Так, матеріали справи свідчать про те, що до суду позивач звернулась - 25.08.2017 року, тоді як просить про поновлення порушеного права - з 01.05.2016 року.

З приводу частини позовних вимог про зобов'язання виплатити заборгованість пенсійних виплат, то колегія суддів вказує на те, що вказані виплати ще не були здійсненні, тому заборгованість з їх виплати перед позивачем не виникла.

Колегія суддів вважає, що в задоволенні даної частини позову слід відмовити.

Виходячи із викладеного, колегія суддів дійшла до висновку про те, що постанова суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Наведені вище колегією суддів доводи не були викладені в апеляційній скарзі.

Проте, колегія суддів вважає можливим застосувати приписи статті 195 КАС України, яка каже, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановленні під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції був зроблений висновок, який не відповідає обставинам справи, та винесено рішення з порушенням норм процесуального права, зокрема, ст. 99 КАС України, тому судове рішення підлягає скасуванню, а позовні вимоги та апеляційна скарга - частковому задоволенню.

В силу приписів ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалось

Згідно до п.3 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Колегія суддів, дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Білопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області задовольнити частково.

Постанову Білопільського районного суду Сумської області від 12.10.2017р. по справі № 573/1759/17 скасувати в частині задоволення позову про зобов'язання Білопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області поновити нарахування та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 та виплатити заборгованість, яка виникла з часу припинення нарахування та виплати пенсії, з 01.05.2016 року.

В цій частині прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов'язати Білопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії за віком з 25.03.2017 року.

Позовні вимоги в частині зобов'язання Білопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії за віком з 01.05.2016 року по 25.03.2017 року залишити без розгляду.

В задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1 відмовити.

В іншій частині постанову Білопільського районного суду Сумської області від 12.10.2017 року по справі № 573/1759/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Донець Л.О.
Судді Бенедик А.П. Мельнікова Л.В.

Повний текст постанови виготовлений 18.12.2017 р.