Справа № 640/10592/17
Суддя: Золотарьова Л. І.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2017

Київський районний суд м. Харкова:

головуючий - суддя Золотарьова Л.І.

за участю секретаря - Бломберус С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора роти №4 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Харкові ОСОБА_2 про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

11.07.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить скасувати постанову відповідача від 24.06.2017 року серії БР №679633 про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 24.06.2017 року приблизно о 09:15 він, керуючи транспортним засобом і рухаючись по вул. Піскунівська (в бік вул. Чоботарській) зробив розворот на перехресті з вул. Різдвяної (вул. Енгельса) відповідно до вимог Правил дорожнього руху України, після чого звернувся за допомогою до патрульних поліцейських, які перебували біля Будинку Торгівлі. Однак, поліцейські в допомоги відмовили і зажадали передати їм водійське посвідчення, документи на автомобіль, страховий поліс. Приблизно через 40 хв. поліцейські віддали йому зазначені документи. Постанову не складали. 03.07.2017 року він отримав рекомендований лист з Управління Патрульній Поліції в м.Харкові, в якому знаходилася постанова серії БР №679633 від 24.06.2017, в якому зазначено, що він зробив розворот на пішохідному переході, чим порушив П. 10.7 ґ. Він не погоджується з такими порушенням ПДР. Пішохідний перехід знаходиться на перехресті, тому розворот перед пішохідним переходом, який знаходиться на перехресті дозволено.

В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позовні вимоги задовольнити. Додатково зазначив, що інспектор не міряв та не робив ніяких замірів з приводу розвороту ближче 10 м. до пішохідного переходу, оскільки розворот він робив за 11 метрів, тобто більше ніж 10 м.

Відповідач не зявився, про час та місце судового розгляду неодноразово повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив, письмових заперечень не надав.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БР №679633 від 24.06.2017 року, зафіксоване не в автоматичному режимі, складеної інспектором роти №4 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Харкові ОСОБА_2, позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн.

У зазначеній постанові вказується, що 24.06.2017 року о 09:15 год. ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, по вул. Суздальські ряди,9, у м. Харкові, здійснив розворот на пішохідному переході, чим порушив п. 10.7 ґ) ПДР України, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст.69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

При цьому, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (ч. 1 ст. 69 КАС України).

Положеннями ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач з самого початку оспорював допущене порушення ПДР.

Відповідач в судове засідання не зявлявся неодноразово, будь-яких доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові не надав, не спростував вказане твердження позивача, що пішохідний перехід знаходиться на перехресті, тому розворот перед цим пішохідним переходом дозволено; крім того, відстань між розворотом та пішохідним переходом була 11 м. В оскаржуваній постанові також не зазначено, які докази додаються до постанови на підтвердження вчинення позивачем правопорушення.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відео-фіксації порушення позивачем правил дорожнього руху. Оскаржувана постанова не містить доказової бази вчинення правопорушення.

Так єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові, при цьому ОСОБА_1 був не згодний одразу з правопорушенням, в постанові в графі «підпис» написано «відмова».

Будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП відповідачем до суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст. 71 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності своїх дій при винесенні оскаржуваної постанови про притягнення позивача до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання дій відповідача щодо притягнення позивача до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 24.06.2017 року відносно за вказаною статтею - підлягають задоволенню.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАп, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 122 КУпАП, ст. ст. 8, 11, 69, 71, 94, 159, 160-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову інспектора роти №4 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Харкові ОСОБА_2 24.06.2017 року серії БР №679633 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий