Справа № 813/2751/17
Суддя: Яворський Іван Олександрович
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/10006/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Яворського І.О.,
суддів: Кухтея Р.В., Носа С.П.
секретаря судового засідання Сідельник Г.М.
з участю осіб:
позивача по справі: ОСОБА_1 , представника Фітаса В.С.
відповідача по справі: представника Зданевича С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України та ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання незаконним та скасування рішення №908 від 30.12.2016 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся з позовом в суд до Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України та з уточненням позовних вимог просив визнати протиправним і скасувати наказ №190 начальника Краматорського прикордонного загону від 19.06.2017 року.
В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що 29.06.2017 року позивача ознайомлено з наказом від 19.06.2017 року № 190 «Про притягнення до матеріальної відповідальності». Оскаржений наказ винесено на підставі постанови Краматорського міського суду Донецької області від 10.04.2017 року по справі про адміністративне правопорушення № 234/1026/17, яким ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної події. Звертає увагу, що постановою Апеляційного суду Донецької області від 15.05.2017 року скасовано постанову Краматорського міського суду Донецької області від 10.04.2017 року, а отже вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП не доведена. Стверджує, що висновок службового розслідування складений командуванням ІНФОРМАЦІЯ_2 та наданий до Краматорського прикордонного загону не відповідає вимогам ст.ст. 17, 18, 19 Інструкції з проведення службового розслідування у Державній прикордонній службі України, яким не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між діями ОСОБА_1 і наслідками, не встановлено форму вини особи, з вини якої настала пряма матеріальна шкода.
Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2017 року в справі №813/2751/17 адміністративний позов було задоволено.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням Львівським прикордонним загоном Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України та ІНФОРМАЦІЯ_1 подано апеляційні скарги, в яких просять скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2017 року в справі №813/2751/17 та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційних скарг, апелянти посилаються на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та вважають, що вину позивача у завданні матеріальної шкоди відповідачу встановлено матеріалами службового розслідування.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до довідки військової частини від 10.11.2016 року № 30/601 молодший сержант ОСОБА_1 перебував на дійсній військовій службі у військовій частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України м. Львів з 20.06.14 року по 18.10.16 року; 18.10.2016 року згідно наказу Голови Держприкордонслужби України від 03.10.2016 року № 971 - ос (розпорядження Адміністрації Держприкордонслужби України від 03.10.16 № Т/30 - 8395) вибув для подальшого проходження військової служби до 11 прикордонного загону м. Краматорськ Східного регіонального управління Держприкордонслужби України, що знаходиться у зоні проведення антитерористичної операції.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.10.2016 року № 423- ос ОСОБА_1 був зарахований до списків особового складу Краматорського прикордонного загону.
На підставі наказу начальника Львівського прикордонного загону від 04.05.2017 року № 501-аг відносно військовослужбовця Краматорського прикордонного загону сержанта ОСОБА_1 проведено службове розслідування з метою визначення та відшкодування завданої шкоди, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди скоєної 05.08.2016 року на службовому транспортному засобі Volkswagen Amarok, військовий номер НОМЕР_2 .
Начальником Львівського прикордонного загону 22.05.2017 року затверджено висновок службового розслідування щодо визначення та відшкодування завданої шкоди, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю службового транспортного засобу Volkswagen Amarok, військовий номер НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 під керуванням сержанта ОСОБА_1 .
Наказом начальника Краматорського прикордонного загону від 19.06.2017 року № 190 про притягнення до матеріальної відповідальності, керуючись підпунктом «г», пунктом 3, розділу 1 «Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 № 243/95-ВР інспектора прикордонної служби 3 категорії - водія 3 відділення інспекторів прикордонної служби мобільної прикордонної застави «Краматорськ» сержанта ОСОБА_1 притягнуто до матеріальної відповідальності в сумі 502 346,76 грн.
Спірні у даній справі правовідносини регулюються Законом України від 03.04.2003 № 661-IV «Про Державну прикордонну службу України» (далі - Закон № 661-IV), Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ст. 26, 27 Статуту, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення злочину військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.
Підпунктом 1.1 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 № 243/95-ВР (далі - Положення № 243) встановлено, що це Положення визначає підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами. За шкоду, заподіяну державі не під час виконання службових обов`язків, зазначені особи несуть матеріальну відповідальність у порядку, передбаченому цивільним законодавством України.
Згідно з п. 2 Положення № 243, відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі - військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.
Пунктом 3 Положення № 243 встановлено, що військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність за наявності: а) заподіяння прямої дійсної шкоди; б) протиправної їх поведінки; в) причинного зв`язку між протиправною поведінкою і настанням шкоди; г) вини у заподіянні шкоди. Протиправною визнається така поведінка (дія чи бездіяльність) військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного, коли він не виконує (недбало виконує) свої службові обов`язки. Військовослужбовець або призваний на збори військовозобов`язаний визнається винним у заподіяній шкоді, якщо протиправне діяння вчинене ним умисно чи з необережності.
А згідно п. 37 Положення матеріальна відповідальність не настає у випадках:
- коли заподіяна шкода є наслідком дії непереборної сили;
- невстановлення винної особи;
- смерті винної особи;
- коли шкоду заподіяно внаслідок виконання наказу старшого начальника, або виправданого в конкретних умовах службового ризику, або правомірних дій.
Таким чином важливим моментом для вирішення питання про притягнення до матеріальної відповідальності особи є з`ясування її вини.
Матеріалами справи підтверджується, що за участю позивача відбулась дорожньо-транспортна пригода, яка призвела до пошкодження транспортного засобу, яким керував позивач.
В такому випадку вину особи може бути встановлено судом за наслідками розгляду кримінального чи адміністративного провадження.
В матеріалах справи міститься постанова Сокальського відділення поліції Червоноградського відділу поліції ГУНП у Львівській області про закриття кримінального провадження від 03.10.2016 року за відсутності складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.
В той же час в постанові зазначено, що в діях водія містяться ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому копію постанови направлено до Управління патрульної поліції міста Львова для вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що постанова про закриття кримінального провадження не є тим рішенням, яким можна встановити наявність адміністративного правопорушення чи вину особи у його вчиненні. В постанові про закриття кримінального провадження констатується факт відсутності елементів складу кримінального правопорушення та визначається необхідність встановлення ознак адміністративного правопорушення.
Таким чином постанову про закриття кримінального провадження не можна брати як документ який встановлює наявність адміністративного правопорушення чи вину особи у його вчиненні.
23 січня 2017 року було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР №251741 та направлено до Краматорського міського суду Донецької області, який отримано 27 січня 2017 року.
Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 10 квітня 2017 року встановлено, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП, але у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності визначених ч.4 ст.34 КУпАП ОСОБА_1 не можна притягнути до адміністративної відповідальності. Судом вирішено закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.
Постановою Апеляційного суду Донецької області від 15 травня 2017 року скасовано постанову Краматорського міського суду Донецької області від 10 квітня 2017 року. Суд апеляційної інстанції в постанові зазначив, що у випадку закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю без дослідження фактичних обставин справи. Таким чином Апеляційним судом Донецької області закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення через закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності не вдаючись до встановлення вини особи.
Таким чином, суд констатує ту обставину, що вину особи як того вимагає Положення, для притягнення до матеріальної відповідальності не встановлено.
Відповідно до п. 17 Розділу IV Положення командири підрозділів та інші посадові особи про наявні факти заподіяння матеріальної шкоди зобов`язані негайно подати рапорт командиру (начальнику) військової частини.
У разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди командир (начальник) військової частини призначає розслідування для встановлення причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб.
Згідно п. 19 Положення розслідуванням повинно бути встановлено:
- в чому полягає матеріальна шкода та яка її вартісна оцінка;
- якими конкретно неправомірними діями військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного заподіяно шкоду;
- вимоги яких законів, військових статутів, порадників, інструкцій та інших нормативних актів при цьому було порушено;
- умисно чи з необережності та з якою метою заподіяно шкоду;
- чи заподіяно шкоду винною особою під час виконання службових обов`язків;
- ступінь вини кожного у разі заподіяння шкоди кількома особами;
- умови та причини, що сприяли заподіянню шкоди, та її наслідки.
Згідно п.21 Розділу IV Положення у висновку розслідування викладаються факти, встановлені відповідно до вимог пунктів 3 і 19 цього Положення, та пропозиції про притягнення винної особи (винних осіб) до обмеженої, повної чи підвищеної матеріальної відповідальності, а в разі необхідності - обгрунтування можливості зменшення суми, що підлягає стягненню з винного для відшкодування заподіяної шкоди.
В той же час матеріали службового розслідування ґрунтуються лише на постанові Краматорського міського суду Донецької області від 10 квітня 2017 року, яка скасована постановою Апеляційного суду Донецької області від 15 травня 2017 року.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідачі недбало поставились до проведення службового розслідування, не вчинивши взагалі жодних дій на встановлення обставин події. Така практика є недопустимою в діяльності державних органів.
Суд апеляційної інстанції не може взяти до уваги необґрунтований висновок службового розслідування, який ґрунтується лише на судовому рішенні, яке скасовано без встановлення обставин як того вимагає п.19 Положення.
Тим більше відповідачем на наведено обґрунтувань притягнення позивача до повної матеріальної відповідальності, в той час як Положенням передбачено обмежену матеріальну відповідальність.
Згідно Положення повна матеріальна відповідальність настає за умисні дії особи, в свою чергу дорожньо-транспортні події відносяться до правопорушень з необережною формою вини.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що нічого з вищеперерахованого відповідач не встановив за результатами службового розслідування.
Крім того, відповідно до п.23 Положення якщо вину військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного повністю доведено, командир (начальник) військової частини не пізніш як у місячний термін з дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення до матеріальної відповідальності винної особи з зазначенням розміру суми, що підлягає стягненню.
Як слідує з матеріалів справи, оскаржуваний наказ про притягнення до матеріальної відповідальності прийнято 29.06.2017 року, в той час як службове розслідування завершено 22 травня 2017 року. Тобто наказ про притягнення до матеріальної відповідальності прийнято з порушенням строків визначених п.23 Положення.
Порушення цієї норми є самостійною підставою для скасування оскаржуваного наказу про притягнення до матеріальної відповідальності.
З цих підстав апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а постанова суду першої інстанції без змін.
Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України та Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2017 року в справі №813/2751/17 - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя І. О. Яворський
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос

Повний текст виготовлено 15.12.2017 року