Справа № 805/1765/15-а
Суддя: Загацька Т. В.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2017 р. Справа №805/1765/15-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 16:05

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Загацька Т.В.,

при секретарі судового засідання Маковецькій О.О.,

за участю:

представника позивача - Золотарьової О.М.,

представників відповідача - Ярової С.Е., Олійник О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства "Зевс Кераміка" до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними дії під час проведення перевірки, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 30 квітня 2015 року № , від 05 червня 2015 року № , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, приватне акціонерне товариство "Зевс Кераміка" (далі - позивач, ПАТ "Зевс Кераміка"), звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області (далі - відповідач), відповідно до якого (з урахуванням уточнень та доповнень) просив визнати протиправними дії відповідача під час проведення перевірки (зокрема під час оформлення її результатів), а саме - в порушення п. 86.1, п. 86.2, п. 86.3 ст. 86 Податкового кодексу України та Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 22.12.2010 року №984, складання акта перевірки, подання для ознайомлення та підписання його позивачу в двох неідентичних примірниках, без інформаційних додатків, які зазначені в акті, є його невід'ємною частиною та містять завірені в установленому законодавством порядку копії документів, що підтверджують наявність фактів порушень, тобто без доказів правопорушення; визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 30.04.2015 року № та від 05.06.2015 року № повністю як такі, що не відповідають чинному законодавству України.

В судовому засіданні 12 грудня 2017 року судом було допущено заміну відповідача у справі, а саме Слов'янську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Донецькій області її правонаступником Слов'янською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Донецькій області.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що спірні податкові повідомлення - рішення винесені відповідачем з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений чинним законодавством з питань оподаткування. Також позивач звернув увагу на те, що акт перевірки складений відповідачем у двох не ідентичних примірниках, а саме, в акті зазначено, що інформаційні додатки 2, 5, 6, 7 містяться лише у примірнику податкового органу.

У судовому засіданні 12 грудня 2017 представник позивача уточнила позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача під час проведення перевірки, просила визнати протиправними дії відповідача в частині не надання приватному акціонерному товариству "Зевс Кераміка" до його примірника акту перевірки від 16 квітня 2015 року № 1467/15-01/32359747 інформаційних додатків, приєднаних до акту перевірки - за № 2, 6, 7.

В іншій частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 30.04.2015 року № та від 05.06.2015 року № позов підтримала, просила задовольнити.

Представники відповідача у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 30 липня 2015 року у справі № 805/1765/15-а (з урахуванням ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2015 року про виправлення описки) адміністративний позов приватного акціонерного товариства "Зевс Кераміка" задоволено частково - визнано протиправними дії відповідача в частині не надання приватному акціонерному товариству "Зевс Кераміка" до його примірника акту перевірки від 16 квітня 2015 року №1467/15-01/32359747 інформаційних додатків, приєднаних до акту перевірки - за № 2, 6, 7.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 21.09.2015 року залишено без змін постанову Донецького окружного адміністративного суду від 30 липня 2015 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10.10.2017 року задоволено касаційну скаргу позивача, постанову Донецького окружного адміністративного суду від 30.07.2015 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 21.09.2015 року скасовано, вказану справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Спрямовуючи справу на новий розгляд Вищий адміністративний суд України зазначив, що висновки суду, які зазначені в резолютивній частині рішення, мають випливати із встановлених фактичних обставин, бути вичерпними та визначеними, тобто адміністративним судом повинні бути зазначені чіткі й конкретні відповіді на усі постановлені перед ним питання в межах адміністративного позову.

Крім того, слід враховувати, що за правилами ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення Донецького окружного адміністративного суду, зокрема, з його резолютивної частини, судом першої інстанції визнано протиправними дії Слов'янської ОДПІ в частині ненадання ПрАТ "Зевс Кераміка" до його примірника акта перевірки від 16.04.2015 року №1467/15-01/32359747 інформаційних додатків, приєднаних до акта перевірки, - за номерами 2, 6, 7.

Проте, щодо решти позовних вимог спір фактично не вирішено.

Отже, судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді даної справи не було враховано положень статей 11,159,163 КАС України.

Відповідно до ч. 5 ст. 227 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 25 березня 2015 року по 16 квітня 2015 року посадовими особами Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування приватним акціонерним товариством «Зевс кераміка» від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту у сумі 1391224 грн. та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку у сумі 989912,00 грн., відображених у податковій декларації з податку на додану вартість від 23 лютого 2015 року № за січень 2015 року, з урахуванням уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за січень 2015 року, згідно із затвердженим планом перевірки, наведеним у додатку 1 до акту перевірки (том 1 а.с.25-26).

16 квітня 2015 року за результатами перевірки відповідачем складено акт №1467/15-01/32359747, в якому вказано на порушення позивачем пункту 189.1 статті 189, пункту 192.1 статті 192, пунктів 198.3, 198.5 статті 198 Податкового кодексу України, і завищення від'ємне значення різниці між сумою податкових зобов'язань та податкового кредиту за січень 2015 року на суму ПДВ в розмірі 22413,00 грн. (том 1 а.с. 9-24).

Не погодившись із наведеним актом перевірки позивач звернувся до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області із запереченнями. Відповідач відповіддю від 27 квітня 2015 року № 8216/10/05-22-15-01 «Щодо розгляду заперечень на підставі висновку № 5/15-01-32359747 від 27 квітня 2015 року» повідомив позивача про залишення без змін висновків акту документальної позапланової виїзної перевірки (том 1 а.с. 31-33, 34-36).

На підставі акту перевірки від 16 квітня 2015 року №1467/15-01/32359747 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 30 квітня 2015 року № про зменшення розміру від'ємного значення з податку на додану вартість за січень 2015 року у розмірі 22 413,00 грн. (том 1 а.с. 7).

Крім того, з 12 травня 2015 року по 19 травня 2015 року посадовими особами Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування ПАТ «Зевс Кераміка» бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку у сумі 438526,00 грн., відображених у податковій декларації ПДВ від 20 березня 2015 року № за лютий 2015 року згідно із затвердженим планом перевірки, наведеним у додатку 1 до акту перевірки, за результатами якої складено акт перевірки від 19 травня 2015 року №1775/15-01/32359747, яким встановлено завищення позивачем суми залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за лютий 2015 року у розмірі 22 413,00 грн. (том 1 а.с. 90-106).

Не погодившись із наведеним актом перевірки, позивач 25 травня 2015 року звернувся до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області із запереченнями. Відповідач відповіддю від 02 червня 2015 року за №10699/10/05-22-15-01 «Щодо розгляду заперечень на підставі висновку №8/15-01-32359747 від 02 червня 2015 року» повідомив позивача про залишення без змін висновків акту документальної позапланової виїзної перевірки (том 1 а.с. 139, 140).

На підставі акту перевірки від 19 травня 2015 року №1775/15-01-32359747, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 05 червня 2015 року № про зменшення суми бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість за лютий 2015 року у розмірі 22 413,00 грн. (том 1 а.с. 137).

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про те, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З приводу позовних вимог позивача про визнання протиправними дії відповідача під час проведення перевірки (зокрема під час оформлення її результатів), а саме: в порушення підпунктів 86.1-86.3 Податкового кодексу України та Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України 22 грудня 2010 року № 984 складання акту перевірки подання для ознайомлення та підписання позивачеві в двох не ідентичних примірниках, без інформаційних доказів, які зазначені в Акті, є його невід'ємною частиною та містять завірені в установленому законодавством порядком копії документів, що підтверджують наявність фактів порушень, тобто без доказів правопорушення», при цьому позивач має на увазі інформаційні додатки № 2, 5, 6, 7, суд зазначає наступне.

У судовому засіданні 12 грудня 2017 представник позивача уточнила позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача під час проведення перевірки, просила визнати протиправними дії відповідача в частині не надання приватному акціонерному товариству "Зевс Кераміка" до його примірника акту перевірки від 16 квітня 2015 року №1467/15-01/32359747 інформаційних додатків, приєднаних до акту перевірки - за №2, 6, 7.

Відповідно до пунктів 86.1, 86.3 статті 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

При цьому зазначено, що акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п'яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

Крім цього, суд зазначає, що процедура порядку оформлення результатів документальних перевірок також визначена «Порядком оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавств», затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 22 грудня 2010 року № 984 (далі - Порядок).

Відповідно до розділу І наведеного вище Порядку акт є службовим документом, який підтверджує факт проведення документальні перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказова інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкові служби.

Акт (довідка) документальної перевірки складається з чотирьох частин: вступної, загальних положень, описової частини та висновку, до акта додаються інформативні додатки.

При цьому пунктом 2 розділу Ш зазначеного Порядку встановлено, що усі додатки, які містять інформацію про діяльність платника податку (крім додатків, що містять інформацію службового характеру, в тому числі інформацію про аналіз фінансово-господарської діяльності платника податків, опрацювання встановлених ризикових операцій, матеріали зустрічних звірок), та відомості або таблиці, в яких згруповані факти однотипних порушень та порушень, кі повторюються, підписуються посадовими(службовими) особами органу державної податкової служби, які здійснили перевірку, та посадовими особами платника податків або його законними представниками.

Також до акта (довідки) документальної позапланової перевірки додаються інформативні додатки залежно від питань, що підлягали перевірці.

Судом встановлено, що відповідачем не були надані позивачеві до його примірника акту перевірки інформаційні додатки за №2, 5, 6, 7, що також підтверджено представниками відповідача у судовому засіданні, а також вказано безпосередньо в акті перевірки.

Усі наведені вище інформаційні додатки, окрім додатку №5, що містить інформацію службового характеру, які приєднані податковим органом до акту перевірки, у відповідності до норм Податкового кодексу України та пункту 2 розділу ІІІ наведеного вище «Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства», в обов'язковому порядку необхідно було надати позивачеві разом із його примірником акту перевірки, які є його невід'ємною частиною. При цьому, Податковий кодекс України та вищезазначений Порядок не передбачає будь-яких обставин для ненадання платникові податку інформаційних додатків, крім тих, що містять інформацію службового характеру.

Суд вважає, що дії відповідача, які полягали в ненаданні позивачеві до його примірника акту перевірки від 16 квітня 2015 року № 1467/15-01/32359747 інформаційних додатків № 2, 6, 7, є протиправними.

З урахуванням приписів ч.2 ст. 11, ч.2 ст.162 КАС України, враховуючи, що позивач в судовому засіданні просив визнати протиправними дії відповідача, які полягали в ненаданні позивачеві до його примірника акту перевірки від 16 квітня 2015 року №1467/15-01/32359747 інформаційних додатків № 2, 6, 7, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 30 квітня 2015 року № , від 05 червня 2015 року № суд зазначає наступне:

Пунктом 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин), визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин), для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п.192.1 ст.192 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин), якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних. Розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов'язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.

Пунктом 192.3 статті 192 Податкового кодексу України визначено, що результат перерахунку податкових зобов'язань і податкового кредиту постачальника та отримувача відображається у складі податкової декларації за звітний податковий період у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин) платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, відповідні податкові накладні за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання починають використовуватися: г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Пунктом 189.1 ст. 189 Податкового кодексу України визначено, що у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

В акті перевірки відповідачем зроблені висновки, що позивачем сума повернутих товарів у розмірі 112064,08 грн. не включена до бази оподаткування ПДВ, у результаті чого позивачем занижено податкові зобов'язання з податку на додану вартість на суму 22413,00 грн. за січень 2015 року. Дане порушення встановлено при звірці задекларованого ПАТ "Зевс Кераміка" показника у рядку 1 колонка Б декларацій "Операції на митній території України, що оподатковуються за основною ставкою та ставкою 7 %, крім ввезення товарів та митну територію України" за січень 2015 року, ВМД, контрактів, оборотно-сальдових відомостей по рахункам 209 та 632. В бухгалтерському обліку зроблено запис Дт 632 Кт 209 на суму 112064,08 грн. (том 1 а.с. 23).

Суд вважає, що у спірних правовідносинах, а саме при поверненні позивачем імпортованого товару, при придбанні якого ним включено до складу податкового кредиту суму податку на додану вартість у розмірі 22413 грн., суми такого податкового кредиту, підлягали коригуванню у податковій декларації за відповідний звітний податковий період.

Таким чином, суд погоджується з висновками відповідача про зменшення позивачу суми від'ємного значення податку на додану вартість на 22413,00 грн., оскільки позивачем не включено до бази оподаткування податком на додану вартість повернутих товарів на суму 112064,08 грн., що є порушенням вищезазначених норм Податкового кодексу України, а саме: пункту 189.1 статті 189, пункту 192.1 статті 192, пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, 08 травня 2009 року між Публічним акціонерним товариством "Зевс Кераміка" та "TECNO DIAMANT Srl" Контракт №ZС 43/09 з додатковими угодами, згідно з яким ПАТ "Зевс Кераміка" (далі - покупець) придбаває на умовах FСА Фиорано Моденезе (МО) (Інкотермс 2000) обладнання у відповідності до специфікації, при цьому, умови оплати за товар (платежі) здійснюються прямим банківським переказом згідно інвойсам, виставленим продавцем у відповідності з умовами, вказаними у специфікаціях. Контракт діє з дати підписання до повного виконання (том 1 а.с. 37- 40, 41 - 47).

В матеріалах справи наявні наступні документи: копії оборотно-сальдової відомості по рахунку 632 за січень 2015 року по розрахунках з "TECNO DIAMANT", ВМД № 700050000/2014/001013 від 03 квітня 2014 року на імпорт товару, ВМД № 700050000/2015/000073 від 21 січня 2015 року на експорт товару, рахунок-проформа від 16 січня 2015 року № 01/01, накладна на повернення від 21 січня 2015 року № icn00000257, кредит-нота від 11 грудня 2014 року № 0002343, рекламаційний акт від 09 грудня 2014 року № 1 (том 1 а.с. 47-55, 56-57).

Відповідно до вказаних документів, ПАТ "Зевс Кераміка" придбало у TECNO DIAMANT Srl наступне обладнання:

- круги шліфувальні радіальні Аncога 200x10x24 100/120 Z - 10 шт.,

- круги шліфувальні радіальні Аncога 200x10x40 120/140 Z - 10 шт.

Вказана продукція визнана забракованою, недоліки, які встановила комісія в якості продукції: "неспівпадіння з посадочними отворами. Вказана продукція підлягає поверненню та гарантійній заміні за умовами зазначеного контракту". У зв'язку з чим, у січні 2015 року ПАТ "Зевс Кераміка" здійснило повернення товару продавцю - нерезиденту (у митному режимі експорту) відповідно до додаткової угоди №7 від 01 листопада 2014 року, за умовами якої покупець відправляє продавцю у зв'язку з рекламаційним актом №1 від 09 грудня 2014 року наведену продукцію (том 1 а.с. 37- 40, 47, 55).

При цьому, продавець виставляє покупцю кредит-ноту на загальну суму 6122,50 Євро (або 112064,08 грн.), а покупець бере зобов'язання сплатити рахунок № 000424 від 05 березня 2014 року за вирахуванням суми кредит-ноти. Інші пункти контракту залишені без змін (том 1 а.с. 47).

У ВМД № 700050000/2015/000073 від 21 січня 2015 року, вказано: номенклатура постачання: шліфувальні круги (код товару 68042100) на загальну суму 112064,08 грн.; дата фактичного перетину кордону 27 січня 2015 року; митниця перетину - 209100500 Львівська митниця ДФС; засіб транспортування - автотранспорт, перевізник - ПП Шмат Володимир, РНОК , регіон Хмельницький. Умови поставки DDU Opoczno (PL) (том 1 а.с. 48-49, 50).

Отже, суд зазначає, що вищезазначеними нормами права та матеріалами справи підтверджується безпідставність заниження позивачем податкових зобов'язання з податку на додану вартість на суму 22413,00 грн. за січень 2015 року, суд не вбачає підстав для скасування наведеного спірного податкового повідомлення-рішення з підстав необґрунтованості його винесення.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 05 червня 2015 року №, суд зазначає наступне.

Позивач просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області від 05 червня 2015 року № , в обґрунтування своєї вимоги вказав, що відповідачем при прийнятті вказаного податкового повідомлення-рішення були використані висновки актів про результати документальних позапланових виїзних перевірок: від 16 квітня 2015 року №1467/15-01/32359747, на підставі якого винесене податкове повідомлення-рішення від 30 квітня 2015 року № , а також від 19 травня 2015 року №1775/15-01/32359747, але податкове повідомлення-рішення від 30 квітня 2015 року № є предметом оскарження в даній адміністративній справі, а тому відповідач не мав права посилатись на висновки акту перевірки, за яким видане податкове повідомлення-рішення, щодо якого розпочата процедура судового оскарження, оскільки такий акт та наведене податкове повідомлення-рішення не може породжувати жодних юридичних наслідків (том 1 а.с. 88-89)

Відповідно до пункту 58.1. статті 58 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин) у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов'язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов'язань платника податків; суму грошового зобов'язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного (збільшеного) бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення результатів господарської діяльності або від'ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов'язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про наслідки несплати грошового зобов'язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 56.1 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

У підпункті 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Як вбачається зі змісту податкового повідомлення-рішення від 30 квітня 2015 року №, яке прийнято на підставі акту перевірки від 16 квітня 2015 року №1467/15-01/32359747, відповідачем зменшено позивачу розмір від'ємного значення з податку на додану вартість за січень 2015 року у розмірі 22413,00 грн. (том 1 а.с. 7).

Суд вважає, що зменшення розміру від'ємного значення з податку на додану вартість за своєю правовою природою не є грошовим зобов'язанням у контексті наведеного вище пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, ґрунтуються на законі, а тому відсутні підстави для скасування податкового повідомлення-рішення від 05 червня 2015 року №.

Суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині визнання протиправними дії відповідача стосовно ненадання позивачеві до його примірника акту перевірки від 16 квітня 2015 року № 1467/15-01/32359747 інформаційних додатків, приєднаних до акту перевірки - за № 2, 6, 7, а в іншій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню через їх безпідставність.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, яка діяла на день подання позову) встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру встановлюється ставка судового збору в розмірі 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.

При цьому, відповідно до частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Підпунктом 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,06 розміру мінімальної заробітної плати.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи позивачем, при сплаті судового збору за подачу позовної заяви за ставками, передбаченими для позовів майнового та немайнового характеру сплачений судовий збір у загальному розмірі 255,78 грн. (182,70 грн. + 73,08 грн.), тому з позивача підлягає стягненню на користь Державного бюджету судовий збір у розмірі 1589,49 грн. (1827,00 грн. - 182,70 грн. - 54,81 грн. (73,08 грн. - 18,27 грн. (73,08 грн./4)).

Згідно із пунктом 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2-15, 17-18, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 122-143, 151-154, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов приватного акціонерного товариства "Зевс Кераміка" до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними дії під час проведення перевірки, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 30 квітня 2015 року №, від 05 червня 2015 року №, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області в частині не надання приватному акціонерному товариству "Зевс Кераміка" до його примірника акту перевірки від 16 квітня 2015 року №1467/15-01/32359747 інформаційних додатків, приєднаних до акту перевірки - за № 2, 6, 7.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Зевс Кераміка" на користь Державного бюджету України суму судового збору у розмірі 1589,49 грн. (одну тисячу п'ятсот вісімдесят дев'ять грн. 49 коп.).

Вступна та резолютивна частини постанови прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 12 грудня 2017 року.

Повний постанови складений у відповідності до ст. 160 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Загацька Т. В.