Справа № 478/1405/17
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2017-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2017 р.м.ОдесаСправа № 478/1405/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Томашевський О.О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н. В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Баштанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області на постанову Казанківського районного суду Миколаївської області від 26 жовтня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Баштанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
В вересні 2017 року ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду з позовом до Баштанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області (надалі відповідач, УПФ) в якому просив:

- визнати дії УПФ щодо відмови у переведенні його на інший вид пенсії та її перерахунку згідно ст.37 Закону України «Про державну службу» неправомірними;

- скасувати рішення №7/3 від 24.07.2017 року про відмову у переведенні на пенсію за віком, як державного службовця;

- зобов`язати УПФ перевести його з пенсії за віком на загальних підставах на пенсію за віком згідно із Законом України «Про державну службу» та здійснити перерахунок пенсії врахувавши загальний трудовий стаж державної служби 20 років 4 місяці, згідно ст.37 Закону України «Про державну службу».

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що позивач звернувся до УПФ із заявою про переведення з пенсії за віком, яка призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу». Рішенням УПФ позивачу було відмовлено у переведенні на пенсію за віком, як державного службовця за відсутністю необхідного стажу державної служби. Позивач вважає такі дії УПФ протиправними та необґрунтованими

Постановою Казанківського районного суду Миколаївської області від 26.10.2017 року позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати, та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Дана справа була розглянута судом першої інстанції в скороченому порядку, відповідно до ст.183-2 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 03.08.2015 року перебуває на обліку у УПФ та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

14.07.2017 року позивач звернувся до УПФ із заявою про переведення з пенсії за віком, яка призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993.

Рішенням УПФ за №7/3 від 24.07.2017 року позивачу відмовлено у переведенні його на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Дана відмова мотивована тим, що положення п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року, визначає право на призначення пенсії, відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 1993 року, що поширюється на осіб, зазначених у п.п.10, 12 цього Закону, а оскільки фактичний стаж державної служби позивача становить лише 18 років 04 місяці та 06 днів, що є недостатнім для переведення на відповідний вид пенсії, позивач не має права на таку пенсію.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що УПФ протиправно не зарахувало до державного стажу позивача 2 роки 02 дні стажу державної служби.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, інвалідністю, у зв`язку з втратою годувальника), або за різними Законами, що регулюють питання пенсійного забезпечення окремих категорій громадян - науковців, державних службовців, військовослужбовців та інших, призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно ст.37 Закону України «Про державну службу» від 1993 року на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

В силу вимог ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

З 01.05.2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року, яким передбачено новий порядок та умови призначення пенсії державним службовцям.

Відповідно до ст.90 Закону України «Про державну службу» від 2015 року пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пунктом 2 Розділу XI Прикінцеві та перехідні положення визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України «Про державну службу» від 1993 року, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Пунктами 10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 2015 року визначено право державних службовців у випадках визначених цими пунктами на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 1993 року, зокрема:

- державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 року, №52, ст.490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 року, №52, ст.490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців;

- для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України 1993 року, №52, ст.490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 року, №52, ст.490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 2015 року визначено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Питання переведення з одного виду пенсії на іншу врегульовано ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно якої переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому, правовідносини щодо пенсійного забезпечення особи виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення.

Як вбачається з записів трудової книжки серії НОМЕР_1 (копія) позивач працював на наступних посадах державного службовця:

- з 18.02.1981 року по 14.01.1983 року на посаді головного спеціаліста Міжгосподарського відділу капітального будівництва Казанківського райсільгоспуправління, що складає 1 рік 10 місяців 27 днів;

- з 22.03.1986 року по 25.11.1987 року на посаді інструктора відділу райкому Компартії України, що складає 1 рік 8 місяців 4 дні;

- з 27.10.2000 року по 03.08.2015 року на посаді головного спеціаліста в Казанківській районній державній адміністрації, що складає 14 років 9 місяців 6 днів.

Таким чином, загальний стаж роботи позивача на посадах державного службовця складає 18 років 4 місяці 6 днів.

Відмовляючи позивачу в переведені на пенсію за віком, як державного службовця відповідно до Закону України «Про Державну службу» від 16.12.1993 року, УПФ посилалось на відсутність необхідного стажу державного службовця - 20 років, зазначаючи, що наявний стаж лише 18 років 4 місяці 06 днів, тобто УПФ не зарахований період перебування позивача на військовій службі з 30.10.1977 року по 01.11.1979 року, що складає 2 роки 02 дні.

В свою чергу, відповідачем не прийнято до уваги те, що на момент набуття позивачем права на пенсію був чинний Порядок обчислення стажу державної служби, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року №283 (втратив чинність 01.05.2016 року), відповідно до п.3 якого до стажу державної служби включається також час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до листа Вищого адміністративного суду України від 14.08.2008 року №1406/100/13-08 «Про практику застосування законодавства з питань пенсійного забезпечення» військова служба у Збройних силах України та інших військових формуваннях є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній з захистом Вітчизни. Зазначені положення застосовуються і до громадян, які проходили строкову військову службу до прийняття зазначених законів України. Оскільки проходження строкової військової служби за призовом є обов`язком громадянина, ухилення від якого тягне за собою відповідальність у встановленому чинним законодавством порядку, а тому будь-які обмеження трудових прав особи, пов`язані з проходженням такої служби, не допускаються.

З копії військового квитка серії НОМЕР_2 виданого 16.10.1981 року Казанківським районним військоматом Миколаївської області вбачається, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 30.10.1977 року по 01.11.1979 року проходив строкову військову службу у рядах Радянської армії.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що період перебування позивача на військовій службі, який становить 2 роки 02 дні, також слід зарахувати до стажу державної служби

Таким чином, загальний стаж державної служби позивача складає: 20 років 4 місяці 08 днів, при необхідних не менш, як 20 років стажу роботи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (надалі - Порядок №622).

Пунктом 2 Порядку №622 визначено, що згідно з п.п.10 і 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року мають право особи, які на день набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року: мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України; займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Згідно з п.3 Порядку №622 право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням стажу державної служби, передбаченого пунктом 2 цього Порядку, якщо до набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року не призначалася пенсія відповідно до Закону, мають: чоловіки, які досягли віку 62 роки. До досягнення зазначеного віку право на призначення пенсії мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 61 рік - які народилися по 31 грудня 1954 року; 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати (п.4 Порядку №622).

Отже, як вбачається з матеріалів справи, із заявою про переведення/призначення з пенсії за віком, яка призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію відповідно до Закону України «Про Державну службу» від 16.12.1993 року позивач звернувся до УПФ 14.07.2017 року, після досягнення віку який дає право на призначення пенсії державного службовця відповідно до Закону України «Про Державну службу» від 16.12.1993 року.

Таким чином, враховуючи зміст пунктів 2, 8, 10 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року, ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року, положення пунктів 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», положення п.3 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення стажу державної служби» від 03.05.1994 року №283 колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має право на пенсію, як державний службовець, оскільки є доведеними усі підстави для його переведення на пенсію за віком, як державного службовця, відповідно до ст.37 Закону України «Про Державну службу» від 16.12.1993 року, що підтверджені належними та допустимими доказами у справі.

За таких обставин, колегія суддів робить висновок, що рішення УПФ №7/3 від 24.07.2017 року про відмову у переведенні на пенсію за віком, як державного службовця, є протиправним та підлягає скасуванню, а вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.183-2, ст.195, ст.197, п.1 ч.1 ст.198, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ч.5 ст.254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу Херсонського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 20 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:К.В. Кравченко
Суддя: Суддя: О.В. Джабурія Н.В. Вербицька