Справа № 819/2210/17
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкриті провадження

Справа № 819/2210/17

14 грудня 2017 рокум. Тернопіль
Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Баб'юк П.М. перевіривши виконання вимог ст.ст.105, 106 КАС України за позовною заявою Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації Теребовлянської районної державної адміністрації Тернопільської області , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - Теребовлянська районна рада про скасування рішення про реєстрацію права власності, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації Теребовлянської районної державної адміністрації Тернопільської області, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - Теребовлянська районна рада про скасування рішення про реєстрацію права власності.

Відповідно до ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

При вирішенні питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі, суд з'ясовує чи позовна заява відповідає вимогам ст. 105, 106, 107 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 107 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у адміністративній справі суд виходить із такого.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Крім того, як визначено ч. 1 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Отже, компетенція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори.

Для визначення ознак публічно-правового спору суд повинен встановити, зокрема, наявність матеріально-правових відносин між учасниками спору. Публічно-правовий спір може виникати із конституційних, адміністративних, фінансових та інших правовідносин, зміст яких складає, з одного боку, обов'язок органу публічної адміністрації вчинити певний акт на користь особи і з іншого право особи вимагати виконання цього обов'язку від органу публічної адміністрації як від носія владних повноважень. Більш того, особа повинна бути переконана у тому, що такі відносини перебувають у стані порушення норми або права.

Предметом спору в даній адміністративній справі є рішення державного реєстратора Гавдьо Т.Г. про державну реєстрацію індексний № 31848740 від 13.10.2016, згідно якого зареєстровано право комунальної власності за Теребовлянською районною радою на нерухоме майно - кафе, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В той же час, як стверджує позивач, відповідно до договору оренди №20/а від 01.08.2011 дане нерухоме майно надавалось позивачеві в оренду. Здійснивши реконструкцію орендованого приміщення позивач подав декларацію про готовність до експлуатації об'єкта, яку зареєстровано управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції в Тернопільській області під №ТП82. Позивач у позові посилається на те, що право власності на створене ним внаслідок реконструкції нерухоме майно повинно було зареєстроване за ним, а не за третьою особою.

Таким чином, фактично даний спір стосується права власності на нерухоме майно - кафе, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та дій державного реєстратора відносно цього.

Отже, предметом у цій справі є спір про право, що виключає оцінку спірних відносин сторін у цій справі як таких, що засновані на управлінських чи контролюючих функціях однієї сторони стосовно іншої. Справа не має визначених ст. 3 КАС України ознак адміністративної справи.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про приватно-правовий характер спірних відносин, оскільки предметом спору є невизнане право власності позивача на об'єкт нерухомого майна - кафе, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Аналогічна думка викладена у постанові від 14.06.2016 по справі № 826/4858/15, де колегія суддів Судової палати в адміністративних справах, Судової палати у господарських справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що у аналогічних спорах фізичних осіб із державним реєстратором, визначальним є фактичний спір про цивільне право (право власності), оскільки спірні правовідносини пов'язані із невиконанням умов цивільно-правових угод, у зв'язку з чим спір не є публічно-правовим, а випливає із договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами цивільного або господарського судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у Постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

У зв'язку із наведеним, беручи до уваги правову позицію Верховного Суду України від 11.04.2017, викладену у Постанові, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України.

Відповідно до наведеної норми суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Вказаний спір виник при виконанні господарського договору (оренди), а тому, відповідно до ст.12 Господарського процесуального кодексу України відноситься до юрисдикції господарського судочинства.

На думку суду, належним способом захисту невизнаних прав позивача є звернення до відповідного суду з відповідним позовом про визнання права власності.

На підставі викладеного, керуючись ст. 109, 160, 165, 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкриті провадження в адміністративній справі за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації Теребовлянської районної адміністрації Тернопільської області третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - Теребовлянська районна рада про зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Баб'юк П.М.

копія вірна

Суддя Баб'юк П.М.