Справа № 2270/7156/11
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2011-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2270/7156/11
Головуючий у 1-й інстанції: Салюк П.І.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2011 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого-судді: Боровицького О. А. , суддів: Гонтарука В. М. Драчук Т. О. , розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 липня 2011 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Територіальне управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування наказу № 36 від 22.02.2011 року , -

В С Т А Н О В И В :

В травні 2011 року суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Хмельницькій області та до Головної державної інспекції на автомобільному транспорті з вимогами про визнання протиправним та скасування актів №13/1 від 16.02.2001 року, №13/2 від 16.02.2011 року та визнання протиправним та скасування наказу №36 від 22.02.2011 року "Про прийняття рішення щодо анулювання ліцензій", в частині анулювання ліцензії виданої суб'єкту підприємницької діяльності - приватному підприємцю ОСОБА_2.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 липня 2011 року провадження в адміністративній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Хмельницькій області, Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в частині оскарження Акту №13/1 від 16.02.2011 року та Акту №13/2 від 16.02.2011 року - закрито на підставі пункту 1 частини 1 статті 157 КАС України.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 липня 2011 року вказаний вище адміністративний позов задоволено: визнано протиправним та скасовано наказ Головної державної інспекції на автомобільному транспорті № 36 від 22.02.2011 року "Про прийняття рішення щодо анулювання ліцензій" в частині анулювання ліцензії АВ 353813 від 11.07.2007 року виданої фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2.

Не погоджуючись з постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 липня 2011 року Головною державною інспекцією на автомобільному транспорті подано апеляційну скаргу, в якій відповідач посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати незаконне та необґрунтоване, на думку апелянта, рішення та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги аргументовані зокрема тим, що судом безпідставно здійснено посилання на законодавство, яким не керується Головна державна інспекція на автомобільному транспорті і ніякого відношення до вказаного документу не має, натомість перевіркою додержання ліцензіатом Ліцензійних умов в ході якої було встановлено порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 Ліцензійних умов, що є підставою для анулювання ліцензії.

Сторони в судове засідання до суду апеляційної інстанції уповноважених представників не направили. Враховуючи положення частини 4 статті 196 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що неприбуття сторін не перешкоджає судовому розгляду справи, оскільки вони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України апеляційний розгляд справи відбувається в порядку письмового провадження. Згідно із частиною 6 статті 12, частиною 1 статті 41 КАС України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, що також встановлено судом першої інстанції, відповідно до наказу зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 липня 2010 року за №561/17856 Про затвердження Положення про порядок контролю за додержанням Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом відповідно до видів робіт, визначених Законом України "Про автомобільний транспорт" на підставі Плану перевірок додержання Ліцензійних умов на І квартал 2011 року затвердженим Наказом Головавтотрансінспекції 22 грудня 2010 року №237 16 лютого 2011 року головним та провідним спеціалістами відділу ліцензування територіального управління Головавтотрансінспекції в Хмельницькій області було проведено планову перевірку додержання ліцензіатом - фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 Ліцензійних умов, за результатами якої складено акт проведення планової перевірки додержання ліцензіатом Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом відповідно до видів робіт, визначених Законом України "Про автомобільний транспорт" №3 (а.с. 8-14).

16 лютого 2011 року комісією Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Хмельницькій області складено Акт про неможливість ліцензіата забезпечити виконання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №13/1(а.с. 15-16) та Акт про повторне порушення ліцензіатом Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом відповідно до видів робіт № 13/2 (а.с. 17-19).

На підставі вищенаведених актів було прийнято рішення про анулювання ліцензії серії АВ 353813, виданої на період 12.03.2006 року по 11.03.2011 року фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 для здійснення внутрішніх перевезень пасажирів, оформлене наказом №36 від 22 лютого 2011 року (а.с. 20).

Задовольняючи позов та визнавши протиправним та скасувавши наказ Головної державної інспекції на автомобільному транспорті № 36 від 22.02.2011 року "Про прийняття рішення щодо анулювання ліцензій" в частині анулювання ліцензії АВ 353813 від 11.07.2007 року виданої фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не було надано позивачу строку для усунення недоліків, оскільки акт проведення планової перевірки додержання ліцензіатом Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з надання послуг з перевезення пасажирів автомобільним транспортом № 13 та Акти про повторне порушення ліцензіатом Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №13/1, №13/2 складено в один і той самий день - 16 лютого 2011 року.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів врахувала наведені обставини справи та наступні норми чинного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 21 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» підставами для анулювання ліцензії є , зокрема, заява ліцензіата про анулювання ліцензії, акт про повторне порушення ліцензіатом ліцензійних умов, рішення про скасування державної реєстрації суб'єкта господарювання, нотаріально засвідчена копія свідоцтва про смерть фізичної особи підприємця, акт про виявлення недостовірних відомостей у документах, поданих суб'єктом господарювання для одержання ліцензії, акт про встановлення факту передачі ліцензії або її копії іншій юридичній або фізичній особі для провадження господарської діяльності, акт про невиконання розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов, акт про неможливість ліцензіата забезпечити виконання ліцензійних умов, встановлених для певного виду господарської діяльності, акт про відмову ліцензіата в проведенні перевірки органом ліцензування або спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування.

Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом відповідно до видів робіт, визначених Законом України «Про автомобільний транспорт», затверджено Наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємства, Міністерства транспорту та звязку України №10/120 від 01 лютого 2008 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 лютого 2008 року за N 141/14832 (Порядок контролю за додержанням Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом відповідно до видів робіт, визначених Законом України "Про автомобільний транспорт" - далі Порядок контролю за додержанням Ліцензійних умов).

Ліцензійні умови є обовязковими для виконання субєктами господарювання, які надають послуги з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом відповідно до видів робіт, визначених Законом України «Про автомобільний транспорт» та субєктами господарювання, які мають діючі ліцензії з надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом загального користування.

Відповідно до пункту 7 Порядку контролю за додержанням Ліцензійних умов підставою та прийняттям рішення про анулювання ліцензії зокрема є:

- акт про повторне порушення ліцензіатом Ліцензійних умов складається на підставі акта перевірки. Повторним порушенням уважається вчинення ліцензіатом протягом строку дії ліцензії повторного порушення Ліцензійних умов після застосування санкцій за аналогічне порушення (пункт 7.2 Порядку);

- акт про неможливість ліцензіата забезпечити виконання Ліцензійних умов. Неможливість ліцензіата забезпечити виконання Ліцензійних умов визначається на підставі акта перевірки або на підставі документів, поданих ліцензіатом до Головавтотрансінспекції або територіального управління, у разі зміни даних, зазначених у документах, що додавалися до заяви про видачу ліцензії. (пункт 7.7. Порядку ).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність повторності порушення ліцензіатом Ліцензійних умов, і відповідно недотримання відповідачем порядку дій, визначених пунктом 7.2 Порядку контролю за додержанням Ліцензійних умов, адже в основу повторності порушення ліцензіатом Ліцензійних умов покладено Акт проведення планової перевірки додержання ліцензіатом Ліцензійних умов від 04 листопада 2008 року № 117 . Тоді як, на підставі виявлених Актом перевірки додержання ліцензіатом ліцензійних умов № 117 від 04.11.2008 року порушень, Наказом Головної державної інспекції на автомобільному транспорті від 11.11.2008 року №233 фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 було анульовано ліцензію. Проте, за результатами розгляду матеріалів перевірки додержання Ліцензійних умов, Наказом №244 від 25.11.2008 року Головної державної інспекції на автомобільному транспорті "Про прийняття рішення щодо анулювання ліцензії та усунення порушень ліцензійних умов" призупинено дію Наказу №233 від 11.11.2008 року Головної державної інспекції на автомобільному транспорті "Про прийняття рішення щодо анулювання ліцензії та усунення порушень ліцензійних умов" в частині анулювання ліцензії на провадження господарської діяльності з надання послуг з перевезення пасажирів автомобільним транспортом загального користування фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2

Однак, як видно з витягу з наказу Головної державної інспекції на автомобільному транспорті від 22 лютого №36, підставами для анулювання ліцензії виданої суб'єкту підприємницької діяльності - приватному підприємцю ОСОБА_2 слугували : 1) Акт про неможливість ліцензіата забезпечити виконання Ліцензійних умов №13/1 від 16.02.2011 року та 2) Акт про повторне порушення ліцензіатом Ліцензійних умов №13/2 від 16.02.2011 року.

Аналіз положень підпункту 7.7. пункту 7 Порядку контролю додержанням Ліцензійних умов та статті 21 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» дає право для висновку, що наявність Акта про неможливість ліцензіата забезпечити виконання Ліцензійних умов є самостійною підставою для анулювання ліцензії.

За вказаних обставин, зважаючи на те, що оскаржуваний позивачем наказ ґрунтувався також наявністю Акту про неможливість ліцензіата забезпечити виконання Ліцензійних умов №13/1 від 16.02.2011 року, як на ще одну із підстав для анулювання ліцензії, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо протиправності наказу № 36 від 22.02.2011 року "Про прийняття рішення щодо анулювання ліцензій" в частині анулювання ліцензії АВ 353813 від 11.07.2007 року виданої фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 і як наслідок необґрунтовано його скасовано.

Відповідно до статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів бере до уваги також те, що відповідачем, на виконання частини 2 статті 72 КАС України, доведено правомірність наказу №36 від 22.02.2011 року.

Аналізуючи чинне законодавство та обставини справи колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, в недотримання норм процесуального права, неповно зясував обставини, що мають значення для справи; крім того, приймаючи рішення про задоволення позовних вимог судом невірно застосовано норми матеріального права.

З огляду на таке, наведені в апеляційній скарзі доводи знайшли своє підтвердження.

Слід також зауважити, про безпідставність посилання судом першої інстанції на положення Порядку контролю за додержанням Ліцензійних умов провадження господарської діяльності щодо надання послуг з перевезення пасажирів, вантажів залізничним транспортом.

Відповідно до статті 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність таких обставин; невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Зважаючи на те, що Хмельницький окружний адміністративний суду ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору, колегія суддів вважає , що апеляційну скаргу на підставі статті 202 КАС України, належить задовольнити, а постанову суду - скасувати з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Хмельницькій області задовольнити повністю .

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 липня 2011 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування наказу № 36 від 22.02.2011 року, - скасувати та ухвалити нову .

В задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування наказу № 36 від 22.02.2011 року - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя /підпис/ ОСОБА_1

Судді /підпис/ ОСОБА_3

/підпис/ ОСОБА_4