Справа № 810/2451/13-а
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/2451/13-а Головуючий у 1-й інстанції: Панченко Н.Д. Суддя-доповідач: Твердохліб В.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2017 року м.Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Твердохліб В.А.,

суддів Костюк Л.О., Троян Н.М.,

за участю секретаря Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Броварської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 01 липня 2013 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Броварської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - Позивач) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Бориспільської об`єднаної державної податкової інспекції Київської області Державної податкової служби (тепер - Броварська об`єднана державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, далі - Відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 01.04.2013 року № та № .

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 01 липня 2013 року позов задоволено.

Не погоджуючись з постановою Київського окружного адміністративного суду від 01 липня 2013 року, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2013 року апеляційну скаргу Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області Державної податкової служби України задоволено, постанову Київського окружного адміністративного суду від 01 липня 2013 року скасовано та постановлено нову, якою у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 23 травня 2017 року касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задоволено частково. Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2013 року скасовано у зв'язку з тим, що не надано належної правової оцінки доводам Позивача щодо дослідження господарських операцій платника податку, первинних документів, на підставі яких були сформовані данні податкового обліку. Справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

При апеляційному розгляді представник Відповідача підтримав апеляційну скаргу.

Представник Позивача в судове засідання не з'явився, подав клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги, оскільки ані представник, ані Позивач не мають змоги бути присутніми в судовому засіданні; причин поважності неприбуття до суду не вказано.

Ураховуючи, що особиста участь сторін у судовому засіданні не визнана судом обов»язковою, колегія суддів відповідно до ч.4 ст.196 КАС України вважає можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності Позивача його представника.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2017 року проведено заміну Відповідача - Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області Державної податкової служби України на належного - Броварську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Київській області.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 04.02.2013 року по 15.02.2013 року податковим органом проведено документальну планову перевірку з питань дотримання ФОП ОСОБА_3 вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2011 року по 31.12.2012 року, за результатами перевірки складено акт від 01.03.2013 року №115/17-20/НОМЕР_3.

В акті перевірки контролюючим органом, вказано на порушення Позивачем: п.176.1 ст.176, п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України (далі - Кодекс), у зв'язку із неналежним веденням, у періоді який підлягав перевірці, книги обліку доходів і витрат та, як наслідок, п.177.2 ст.177 Кодексу, Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 24.12.2010 року №1025, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.12.2010 року за №1425/18720(далі - Порядок №1025), в результаті чого занижено податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 255 649,38 грн, у тому числі за 2011 рік на суму 127 434,12 грн та за 2012 рік на суму 128 215,26 грн; п.187.1 ст.187, ст.198 Кодексу, що призвело до заниження податку на додану вартість на суму 27 301,00 грн.

Висновки податкового органу про заниження суми податкових зобов'язань з податку на додану вартість та податку з доходів фізичних осіб пов'язуються із порушенням Позивачем порядку ведення книги обліку доходів і витрат, що виявилось у не заповненні графи №6.

На підставі акта перевірки Відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 01.04.2013 року:

- №, відповідно до якого Позивачу збільшено податкове зобов'язання з податку на додану вартість на 37 525,00 грн, в тому числі за основним платежем - 27301,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 10224,00 грн;

- №, відповідно до якого Позивачу збільшено податкове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 383474,07 грн, в тому числі за основним платежем - 255649,38 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 127824,69 грн.

Так, відповідно до пункту 176.1 статті 176 Кодексу платники податку зобов'язані вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу у разі якщо такий платник податку зобов'язаний відповідно до цього розділу подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку. Форми такого обліку та порядок його ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Фізичні особи - підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики (пункт 177.10 статті 177 Кодексу).

З метою забезпечення єдиного порядку відображення результатів документальних перевірок наказом Державної податкової адміністрації України від 24.12.2010 №1003, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 19.01.2011 року за №70/18808, затверджено Порядок оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - фізичними особами (далі - Порядок №1003).

Відповідно до приписів Порядку №1003 результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт, а у разі відсутності порушень - довідка.

Акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Положеннями пунктів 4, 5, 6 розділу І Порядку №1003 визначено, що акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

За результатами документальної перевірки в акті викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які мають відношення до фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Із акта перевірки від 01.03.2013 року №115/17-20/НОМЕР_3 вбачається, що єдиною підставою для прийняття податковим органом оскаржуваних податкових повідомлень-рішень було порушення Позивачем порядку ведення книги обліку доходів і витрат, а саме: не заповнення графи №6.

Відповідно до пункту 1 Порядку №1025 фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, та фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність (далі - самозайняті особи), зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат, у якій щоденно на підставі первинних документів здійснюються записи про операції, що відбулися у звітному (податковому) періоді.

Самозайняті особи повинні придбавати та оформлювати Книгу самостійно. Книга має вигляд зошита чи блокнота. Прошнурована з пронумерованими сторінками Книга безоплатно реєструється в органі державної податкової служби за основним місцем обліку самозайнятої особи. Записи у Книзі виконуються кульковою або чорнильною ручкою (виправлення допускаються тільки з завіренням їх самозайнятою особою) (пункт 2 Порядку №1025 ).

З матеріалів справи вбачається, що 17 лютого 2011 року у Відповідача було зареєстровано Книгу обліку доходів і витрат ФОП ОСОБА_3 (а.с.124).

Позивачем у період з 21.01.2011 року по 31.03.2011 року графа №6 у Книзі обліку доходів і витрат заповнювалась олівцем, а у період з квітня 2011 року по грудень 2012 року, графа №6 взагалі не заповнювалась, інші графи заповненні належним чином.

Посадовими особами податкового органу при проведенні перевірки ФОП ОСОБА_2 використано установчі документи; виписки банку про рух коштів на розрахунковому рахунку; дані ЦБД ДРФО; книга обліку доходів і витрат; видаткові накладні; податкові накладні; реєстри податкових накладних; акти виконаних робіт, наданих послуг; договори; декларації, звіти розрахунки; відомості по заробітній платі; трудові угоди між працівниками та СГД; рахунки-фактури (пункт 1.12 акта перевірки від 01.03.2013 року №115/17-20/НОМЕР_3).

Між тим, жодної оцінки первинним документам контролюючим органом не надано.

Відповідно до пункту 163.1 статті 163 Кодексу об'єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Пунктом 164.1 статті 164 Кодексу визначено, що базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 та пункту 178.3 статті 178 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 177.2 статті 177 Кодексу об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

За приписами пункту 177.4 статті 177 Кодексу до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансові звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (далі - Закон №996-XIV).

Статтею 1 Закону №996-XIV визначено, що первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Вищенаведена правова норма дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов'язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства (ст.1 Закону №996-ХIV).

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають; відображенню; в бухгалтерському обліку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону №996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (частина 2 статті 9 Закону №996-ХIV).

Таким чином, визначальним фактором для визначення розміру витрат є їх документальне підтвердження первинними документами, оскільки саме вони містять відомості про господарські операції та підтверджують їх здійснення, а ведення Книги обліку доходів і витрат, у цьому сенсі, має лише допоміжну функцію їх обліку (ведеться для систематизації первинних документів, фінансових показників фізичної особи-підприємця та для зручності ведення бухгалтерського обліку та фінансової звітності суб'єкта господарювання), оскільки дані книги заповнюються на підставі первинних документів.

На виконання ухвали Вищого адміністративного суду України від 23 травня 2017 року судом апеляційної інстанції для правильного вирішення даного спору витребувано у Позивача та досліджено первинні документи, пов'язані з виконанням господарських операцій, обставин, які підтверджують рух активів у процесі здійснення таких операцій ФОП ОСОБА_2

На підтвердження реальності здійснення господарських операцій Позивачем надано первинні документи за період з 2011 року - 2012 року, які використовувались у бухгалтерському та податковому обліку, а саме: виписки з банку про рух коштів по рахунках; податкові накладні; платіжні доручення; господарські договори; товарно-транспортні накладні; звітна документація; книга обліку доходів і витрат за 2011 -2012 роки.

Вказані первинні документи оформлені відповідно до вимог чинного законодавства України, підтверджують реальність господарський операцій, їх економічні зміст та мету.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що твердження апелянта про заниження Позивачем податку на доходи фізичних осіб є безпідставним та необґрунтованим.

Колегія суддів звертає увагу на те, що підпунктом 20.1.8 пункту 20.1 статті 20 Кодексу, податкові органи під час проведення перевірок мають право вивчати і перевірять відповідні первинні документи, які використовуються у бухгалтерському та податковому обліку та на підставі яких суб'єктами господарювання формуються показники податкових декларацій.

Щодо збільшення Позивачеві податкових зобов'язань з податку на додану вартість колегія суддів зазначає таке.

В акті перевірки 01.03.2013 року №115/17-20/НОМЕР_3 не міститься жодного посилання контролюючого органу на порушення Позивачем законодавчих актів, в частині податкових зобов'язань з податку на додану вартість.

Відтак, відсутні докази наявності податкових правопорушень ФОП ОСОБА_2 та правомірності нарахування контролюючим органом податкових зобов'язань.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що посилання податкового органу щодо порушення Позивачем пункту 187.1 статті 187, статті 198 Кодексу без дослідження порядку та підстав формування податкових зобов'язань є безпідставними.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, на виконання цих вимог, Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів належними та допустимими доказами правомірність прийнятих рішень.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що податкові повідомлення-рішення від 01.04.2013 року №, № є протиправними та підлягають скасуванню.

Положеннями ст.159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 201, 202 КАС України.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, оскаржуване судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Броварської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 01 липня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Ухвала складена в повному обсязі 14 грудня 2017 року.