Справа № 522/15452/17
Суддя: Бойчук А. Ю.
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/522/1821/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Бойчука А.Ю.

при секретарі: Іскрич В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 3 батальйону № 1 у м. Одесі старшого лейтенанта Кутузова Антона Анатолійовича, Аркадіївського відділу поліції Приморського ДУНП м. Одеси, за участю третьої особи Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до поліцейського роти № 3 батальйону № 1 у м. Одесі старшого лейтенанта Кутузова Антона Анатолійовича, Аркадіївського відділу поліції Приморського ДУНП м. Одеси, за участю третьої особи Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, згідно якої просила:

- визнати дії поліцейського роти № 3 батальйону № 1 у м. Одесі старшого лейтенанта Кутузова Антона Анатолійовича посвідчення № 003215 від 14.12.2015 року Аркадіївського відділу поліції Приморського ДУНП м. Одеси, щодо складання Постанови БР № 728926 від 02.08.2017 року про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 гривень за порушення ч. 3 ст. 122 КУпАП України - незаконними.

- визнати постанову поліцейського роти № 3 батальйону № 1 у м. Одесі старшого лейтенанта Кутузова Антона Анатолійовича посвідчення № 003215 від 14.12.2015 року Аркадіївського відділу поліції Приморського ДУНП м. Одеси серії БР № 728926 від 02.08.2017 року про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 протиправною та скасувати її, провадження по справі закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях події і складу правопорушення.

При цьому посилаючись на те, що 02 серпня поліцейського роти № 3 батальйону № 1 у м. Одесі лейтенантом поліції Кутузовим Антоном Анатолійовичем було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП «порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху» та накладено стягнення у вигляді штрафу 510,00 гривень.

Відповідно до змісту постанови, керуючи транспортним засобом, позивач, «керуючи транспортним засобом здійснила зупинку та стоянку в місці де відстань між суцільною лінією дорожньої розмітки та авто що зупинилося менше трьох метрів чи суттєво перешкоджала дорожньому руху».

Позивач вважає, що притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП є незаконним та необґрунтованим, а постанова серії БР № 728926 від 02.08.2017 року винесена з порушенням прав позивача та чинного законодавства України, у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

Позивач та представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду адміністративної справи сповіщався належним чином.

Представник третьої особи в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Судом встановлені фактичні обставини та відповідні до них правовідносини.

02 серпня 2017 року поліцейським роти № 3 батальйону № 1 у м. Одесі старшим лейтенантом поліції Кутузовим А.А. було прийнято постанову серії БР № 728926 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 510,00 гривень.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У відповідності до п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.15.9 ПДР Зупинка забороняється:

д) у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м;

Відповідачем були відібрані пояснення свідків даної події по факту суттєвого перешкоджання автомобіля Smart Fortwo, номерний знак НОМЕР_1 дорожньому руху, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4, та було прийнято рішення тимчасово затримати вищевказаний транспортний засіб на підставі ст. 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, частиною третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху), статтями 122-5, 124, 126, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130, статтями 132-1, 206-1 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

ч.1 ст.122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

З дослідженого в судовому засіданні диску відеозапису від 02.08.2017 року вбачається, що позивач дійсно вчинила правопорушення передбачене ч.3 ст. 122 КУпАП. Крім того, порушення ПДР позивачем підтверджується фотографіями з місця події, поясненнями свідків, протоколом про адміністративне затримання.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП відповідачем було зясовано, що позивачем було скоєно адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП. Адміністративне стягнення було накладено в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП.

Посилаючись в адміністративному позові на порушення відповідачем норм ст. 268 КУпАП, позивач між тим не зазначив, яким саме правом, передбаченим ст.268 КУпАП відповідач не дав можливості скористатися позивачу.

Згідно з нормами ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, забезпечення безпеки осіб та забезпечення безпеки дорожнього руху може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах фото і відеотехніку, у звязку з чим відповідачем використовувалася нагрудна відеокамеру, що була розміщена на форменому одязі.

Згідно з ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.283 КУпАП. Частина друга ст.258 КУпАП передбачає, що протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до Національної поліції. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в т. ч. частина перша, друга і третя ст.122 КУпАП).

Частиною 5 ст. 258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення в сфері забезпечення дорожнього руху в разі заперечення особи щодо встановленого порушення.

Постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складено інспектором патрульної поліції, який відповідно до вимог ст.222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч.1 ст.122 КУпАП.

Оскільки позивачем вчинено адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а розгляд справи віднесено до компетенції Національної поліції, у відповідності до вимог ст.258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складався.

У рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015 зазначено, що положення ч.1 ст.276 КУпАП в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення. Приймаючи зазначене рішення Конституційний Суд України виходив з того, що в ч.ч.1,2 ст.258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч.1, 2 ст.258 КУпАП передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місця його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Після рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року 14.07.2015 року на виконання Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» до ст.258 КУпАП внесено зміни, а саме, після частини першої доповнено новою частиною.

Частиною 2 ст.258 КУпАП передбачено, що протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Згідно з ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.283 КУпАП. Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в т. ч. частина перша, друга і третя ст.122 КУпАП).

Частиною 5 ст. 258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення в сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо порушення.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі за ч. 3 ст.122 КУпАП, відбувається в скороченому вигляді, а саме фіксація адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Отже, відповідач правомірно виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП на місці вчинення правопорушення.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача та накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст.122 КУпАП відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Так дійсно на суб'єкта владних повноважень ч. 2 ст. 72 КАС України покладено обов'язок доказування в даній категорії адміністративних справ, проте, ч. 2 ст. 106 КАС України встановлено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів. В той же час позивач, заперечуючи відсутність в його діях складу правопорушення, та стверджуючи про порушення з боку інспектора його прав, усупереч ч.2 ст. 106 КАС України не надав суду доказів на спростування обставин викладених в оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення, на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

До правових актів індивідуальної дії належать також рішення (постанови) про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності, які прийняті суб'єктами владних повноважень (крім суду).

Відповідно до припису пункту 2 частини першої статті 18 КАС, який кореспондується з положеннями пункту 3 частини першої статті 288 КУпАП, оскарження рішень (постанов) суб'єктів владних повноважень у справах про адміністративні правопорушення здійснюється шляхом подання адміністративного позову до місцевого загального суду як адміністративного суду.

Системний аналіз норм КУпАП та КАС України щодо компетенції судів у справах про адміністративні правопорушення дозволяє дійти висновку, що право закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення належить лише органу, який розглядає таку справу або ж суду, у передбачених ст. 221 КУпАП випадках, та не відноситься до компетенції адміністративного суду, який перевіряє законність винесення суб'єктом владних повноважень постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Одним із завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення, передбачено ст. 245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне в об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідальності з законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідачем, було з'ясовано всі обставини справи та накладено стягнення в розмірі, передбаченому санкцією частини 3 статті 122 КУпАП, що є співмірним виду та характеру вчиненого правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на вищенаведене, враховуючи, що дії поліцейського роти № 3 батальйону № 1 у м. Одесі старшого лейтенанта Кутузова Антона Анатолійовича, щодо винесення постанови у справі про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 - є правомірними, а тому суддя дійшов висновку, що підстав визнавати дії відповідача протиправними, а постанову такою, що підлягає скасуванню немає.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі вищевикладеного та керуючись: ст. ст.159, 160, 161, 162, 163, 167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Поліцейського роти № 3 батальйону № 1 у м. Одесі старшого лейтенанта Кутузова Антона Анатолійовича, Аркадіївського відділу поліції Приморського ДУНП м. Одеси, за участю третьої особи Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня її проголошення.

У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: А.Ю. Бойчук