Справа № 804/6377/15
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 грудня 2017 рокусправа № 804/6377/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юрко І.В., суддів: Чумака С. Ю., Шальєвої В.А.,

секретарі судового засідання: Федосєєвій Ю.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Дніпрі на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 травня 2017 року у справі №804/6377/15 за позовом Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська до Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма «В.В.С.» про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України м.Дніпрі 22.02.2017 року звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 травня 2017 року в задоволенні заяви відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, пенсійний орган подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про задоволення заяви в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання апеляційної інстанції не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, та явка яких у відповідності до статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України не визнавалась судом обовязковою, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Відмовляючи в задоволенні заяви про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання, суд першої інстанції зазначив, що 28.10.2015 року позивач отримав виконавчий лист по справі №804/6377/15 зі строком предявлення виконавчого документу до виконання до 08.09.2016 року, тобто в межах строку встановленого законодавством. Державним виконавцем у постанові про повернення виконавчого документа стягувачеві від 05.05.2016 року по справі №804/6377/15 зазначено про те, що у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення, а здійсненні державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, взагалі з оскаржуваної ухвали не вбачається, на підставі чого суд дійшов такого висновку.

Вирішуючи питання щодо поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.06.2015 року по адміністративній справі №804/6377/15 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма «В.В.С.» на користь Управління пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська заборгованість в сумі 2199,84 грн. (а.с.24-25). Рішення набрало законної сили 08.09.2015 року.

28.10.2015 року позивач отримав виконавчий лист по справі №804/6377/15, строк предявлення якого до виконання встановлений судом до 08.09.2016 року, тобто в межах строку визначеного п.2 ч.1 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-XIV (далі по тексту - Закону №606).

З матеріалів справи вбачається, що вказаний виконавчий лист предявлявся пенсійним органом для примусового виконання до Кіровського відділу ДВС Дніпропетровського міського управління юстиції та постановою державного виконавця від 05.05.2016 року був повернутий стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону №606 (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними).

Відповідно до частини 2, частини 3 статті 23 Закону №606 після переривання строку предявлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у звязку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк предявлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у звязку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Враховуючи вказану норму закону, перебіг строку предявлення виконавчого листа до виконання по адміністративній справі №804/6377/15 поновлюється з дня його повернення, тобто з 05.05.2016 року та встановлюється до 05.05.2017 року.

Проте, 05.10.2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII (далі по тексту - Закон №1404).

Відповідно до частини 5 Прикінцевих положень Закону №1404 виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно частини 1 статті 12 Закону №1404 виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Таким чином, з дня набрання чинності Законом №1404 строк предявлення виконавчих документів, які видані до набрання чинності цим Законом та за якими стягувачем є держава або державний орган, могли бути предявлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

В даному випадку виконавчий лист по адміністративній справі №804/6377/15, за яким стягувачем є пенсійний орган (тобто державний орган), був виданий 28.10.2015 року (тобто до набрання чинності Законом №1404), а тому міг бути предявлений до примусового виконання у строк до 05 січня 2017 року.

В заяві пенсійний орган зазначає, що не мав можливості подати виконавчий лист до примусового виконання у строк до 05.01.2017 року, оскільки, звертався до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, у звязку з реорганізацією пенсійних органів, та до 05.01.2017 року ще не отримав судового рішення за вказаною заявою.

З матеріалів справи вбачається, що дійсно 17.08.2016 року пенсійний орган звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження у звязку з тим, що Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська було реорганізовано шляхом злиття в Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України м.Дніпропетровську (а.с.33).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.09.2016 року вказану заяву задоволено та замінено сторону виконавчого провадження (стягувача) у виконавчому листі №804/6377/15 з Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська на Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України м.Дніпропетровську (а.с.46).

В матеріалах справи відсутні відомості про вручення пенсійному органу рекомендованого поштового відправлення суду копії вказаної ухвали.

З заявою про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України м.Дніпрі звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду 22.02.2017 року.

Відповідно до частини 6 статті 12 Закону №1404 стягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Згідно частини 1 статті 261 КАС України стягувачам, які пропустили строк для предявлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Отже, строк предявлення виконавчого листа до виконання може бути поновлено судом за наявності обґрунтованих причин, які визнаються судом поважними. При цьому поважними причинами, що зумовили пропуск строку для предявлення виконавчого листа до виконання, визнаються обставини, які є обєктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та повязані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на подання заяви про виконання виконавчого документа.

Колегія суддів вважає, що за наведених вище обставин, причини пропущення пенсійним органом строку предявлення виконавчого листа до виконання є поважними, оскільки позивач (стягувач) не мав обєктивної можливості звернутись до виконавчого органу за відсутності рішення суду про заміну сторони виконавчого провадження, а саме стягувача, у звязку з чим пропущений строк належить поновленню.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що наявні підстави для задоволення заяви Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Дніпрі про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання.

У відповідності до п.6 ч.1 ст.199 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду і постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції не вірно встановлені обставини справи та ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати з прийняттям нового рішення про задоволення заяви про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 197, 198, 202, 205, 206, 211, 212, 254, 261 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Дніпрі на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 травня 2017 року у справі №804/6377/15 задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 травня 2017 року у справі №804/6377/15 скасувати.

Заяву Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Дніпрі задовольнити.

Поновити Центральному обєднаному управлінню Пенсійного фонду України м.Дніпрі пропущений строк для предявлення до виконання виконавчого листа №804/6377/15, виданого 28.10.2015 року року Дніпропетровським окружним адміністративним судом, та встановити його до 12.03.2018 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

В повному обсязі ухвалу складено 13 грудня 2017 року.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: В.А. Шальєва