Справа № 357/10446/17
Суддя: Кошель Б. І.
Дата ухвалення: 2017-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Кошель Б. І. ,

при секретарі Кривенко О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №6 м. Біла Церква адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання дії протиправними та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вказаним адміністративним позовом, мотивуючи тим, що 15.03.2011 року державним виконавцем відділу ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 24181305 з виконання виконавчого листа Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.01.2011 року по справі № 2а-14811/2010 про зобовязання УПФУ в місті Білій Церкві провести нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 15% від мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у звязку з повним фактичним виконанням рішення, копію постанови позивачем отримано 28.12.2011 року, протягом всього цього часу вона зверталася неодноразово до начальника відділу ДВС зі скаргами на дії державного виконавця, просила провести перевірку матеріалів виконавчого провадження, оскільки жодних коштів на виконання судового рішення не одержувала, просила також скасувати вказану постанову про закінчення виконавчого провадження з підстав порушення державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження», але відповіді не отримувала. 04.07.2017 року на численні звернення отримала відповідь за підписом в.о. начальника відділу ДВС, в якій їй було рекомендовано звернутися з приводу вирішення питання щодо розгляду її скарги від 04.01.2012 року до відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області. На її звернення до цього органу ДВС, нею отримано 31.08.2017 року листа, в якому вказано на те, що провести перевірку матеріалів виконавчого провадження немає можливості, оскільки виконавче провадження знищено за закінченням терміну зберігання, та рекомендовано звернутися до суду. А тому позивач просила суд поновити строк на звернення до суду з даним позовом; визнати протиправними дії державного виконавця міського відділу ДВС ОСОБА_2 по закінченню виконавчого провадження та винесенню постанови про закінчення виконавчого провадження від 15.03.2011 року; визнати протиправними дії начальника міського відділу ДВС Юрченко щодо затвердження постанови про закінчення виконавчого провадження від 15.03.2011 року; скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 24181305 від 15.03.2011 року щодо виконання виконавчого листа Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.01.2011 року по справі № 2а-14811/2010.

За ухвалою суду від 23.11.2017 року ОСОБА_1 поновлено строк звернення до адміністративного суду з даним позовом.

Позивачка в судове засідання не зявилась, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача, свого ставлення до позову не висловив.

Суд, повно та всебічно зясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, згідно з п.5 ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої цієї статті, в т. ч. рішень у справах щодо спорів фізичних осіб з субєктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Відповідно до ч.1 ст.181 КАС України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

За ч.3 цієї статті відповідачем у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Судом встановлено, що 30.12.2010 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було винесено постанову по справі № 2а-14811/2010 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України в м. Білій Церкві про зобовязання УПФУ в місті Білій Церкві провести нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 15% від мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з встановленого законодавством на відповідний період року прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 01.06.2010 року з врахуванням виплачених сум, що підтверджується копією цієї постанови.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 01.12.2011 року вказану постанову суду першої інстанції було залишено без змін.

Як вбачається зі змісту вказаної вище постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, її було звернуто судом до негайного виконання, а тому 24.01.2011 року позивачу було видано Білоцерківським міськрайонним судом Київської області виконавчий лист по справі № 2а-14811/2010, на підставі якого та заяви стягувача, державним виконавцем міського відділу ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 03.02.2011 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 2418105 з примусового виконання вказаного виконавчого листа та зобовязано боржника - УПФУ в м. Білій Церкві виконати добровільно рішення суду у строк до семи днів з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, що слідує з копії даної постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.03.2011 року державним виконавцем міського відділу ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 2418105 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 2а-14811/2010 від 24.01.2011 року відповідно до п.8 ч.1 ст.49 Закону України Про виконавче провадження, що підтверджується копією цієї постанови.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Згідно з п.1 ч.2 ст.17 Закону України Про виконавче провадження, в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема: виконавчі листи, що видаються судами.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону Про виконавче провадження державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як передбачено ч.4 ст.30 цього Закону, у разі, якщо рішення підлягає негайному виконанню, державний виконавець відкриває виконавче провадження не пізніше наступного робочого дня після надходження документів, зазначених у статті 17 Закону, і невідкладно розпочинає його примусове виконання.

А згідно з п.8 ч.1 ст.49 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як вказано вище в постанові суду, у виконавчому листі було зобовязано боржника до вчинення дій, повязаних з проведенням нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 15% від мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

З тексту постанови про закінчення виконавчого провадження вбачається, що підставою для її винесення була відмітка ПФУ про виконання рішення суду.

Але з копії розпорядження УПФУ № 175065 від 14.02.2011 року слідує, що ОСОБА_1 було проведено перерахунок доплати до пенсії за період з 01.06.2010 року, інформація про виплату цих коштів відсутня.

Крім того, у матеріалах справи відсутні відомості про виплату доплати до пенсії позивачки на виконання вказаного вище судового рішення.

Отже, на час винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження від 15.03.2011 року судове рішення не було фактично виконано в повному обсязі, а тому у державного виконавця були відсутні правові підстави для закінчення виконавчого провадження згідно п.8 ч.1 ст.49 Закону України Про виконавче провадження.

В ст.75 Закону України Про виконавче провадження було визначено, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобовязує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч.3 цієї статті, у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання /повідомлення/ правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу /посадової особи/, що його видав.

Як розяснено в п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 21.05.2012 року за № 5 Про внесення змін до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року № 3 Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, державний виконавець зобовязаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Судам слід ураховувати, що виконавці мають право повертати документи щодо виконання рішень адміністративних судів про стягнення з пенсійних органів та субєктів владних повноважень відповідних виплат пенсії, соціальної допомоги тощо у разі здійснення державним виконавцем усіх можливих дій, спрямованих на виконання рішення.

А в даному випадку державним виконавцем не було проведено перевірки виконання судового рішення, не було вжито всіх можливих заходів для виконання рішення згідно приписів ст.75 Закону Про виконавче провадження, та незаконно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, що призвело до порушення прав та інтересів позивача.

З врахуванням всього вищенаведеного суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову шляхом визнання протиправними дій відділу ДВС, які полягають у винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 15.03.2011 року, оскільки, як вказано вище, цю постанову державним виконавцем винесено незаконно та передчасно.

За ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Позивач просила суд визнати протиправними дії державного виконавця Огер О. А. по закінченню вказаного вище виконавчого провадження та винесенню постанови про закінчення виконавчого провадження, але ці вимоги до задоволення не підлягають, оскільки відповідачем по справі є відділ ДВС, як державний орган та субєкт владних повноважень, а не державний виконавець Огер О. А.

Згідно з ч.2 ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову /в т.ч./ : про визнання протиправними рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

А тому суд вважає також за можливе оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження скасувати.

Крім того, відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» постановами КМ України № 845 від 03.08.2011 року, № 440 від 03.09.2014 року встановлено чіткий механізм виконання судових рішень, боржниками за якими є державні органи, такі рішення виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Тобто, дане судове рішення в частині виплати доплати до пенсії позивачки може бути виконане Державною казначейською службою України, але відповідно до оскаржуваної постанови органу ДВС виконавче провадження закінчено в звязку з повним виконанням рішення, тоді як відповідні кошти по виплаті додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 15% від мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачем не отримано.

Суд також виходить з того, що відповідно до ст.129 Конституції України, ст.14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до положень статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод виконання судових рішень розглядається як стадія судового провадження, право доступу до суду, що гарантується цією статтею, передбачає не лише право звернутись до суду за захистом своїх прав, а й право захистити своє право, в першу чергу, виконанням рішення, яке ухвалено на користь особи.

Пілотним рішенням Європейського суду з прав людини Іванов проти України державу було зобовязано запровадити ефективний засіб юридичного захисту, який би забезпечив адекватний та достатній захист від невиконання або затримки у виконанні рішень національного суду, за виконання якого вона несе відповідальність відповідно до принципів, встановлених практикою Європейського суду з прав людини.

В даній справі Європейський суд з прав людини відзначив, що рішення на користь заявника не виконувались 7 років і 10 місяців та 5 років і 11 місяців. При цьому причинами таких затримок були: а) недостатність бюджетних коштів; б) бездіяльність державних виконавців; в) прогалини в національному законодавстві, через які не існувало можливості виконати рішення суду у випадках недостатності бюджетних коштів. Однак усі ці причини мали б бути під контролем держави і тому підпадають під сферу її відповідальності.

Отже, закриття державним виконавцем виконавчого провадження в той час, коли судове рішення, ухвалене на користь позивача, не було виконано в повному обсязі, а саме: нараховані кошти не виплачено, є порушенням прав позивача, які підлягають захисту відповідно до наведених вище правових норм.

При зверненні до суду позивачкою сплачено судовий збір в розмірі 640 грн.

За ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження» /в редакції на час виникнення спірних правовідносин/, ст.ст.2,17,18,70,99, 159-163, 181, 185,186 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області по закінченню виконавчого провадження та щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 24181305 від 15.03.2011 року з приводу виконання виконавчого листа по справі № 2а-14811/2010, виданого 24.01.2011 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про зобовязання управління Пенсійного Фонду України в місті Білій Церкві Київської області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 15% від мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з встановленого законодавством на відповідний період року прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 01.06.2010 року з врахуванням виплачених сум.

Скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 181305 від 15.03.2011 року з приводу виконання виконавчого листа по справі № 2а-14811/2010, виданого 24.01.2011 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про зобовязання управління Пенсійного Фонду України в місті Білій Церкві Київської області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 15% від мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з встановленого законодавством на відповідний період року прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 01.06.2010 року з врахуванням виплачених сум.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області на користь ОСОБА_1 640 грн. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань цього субєкта владних повноважень.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_3