Справа № 820/4627/17
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2017 р. № 820/4627/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Волошина Д.А.,

за участю секретаря судового засідання - Маргвелані І.Л.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Комунального закладу охорони здоров'я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" - ОСОБА_2,

представників відповідача - Комунального закладу охорони здоров'я "Центр первинної медико-санітарної допомоги сел. Васищеве Харківського району" - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_5 до Комунального закладу охорони здоров'я "Обласний центр медико-соціальної експертизи", Комунального закладу охорони здоров'я "Центр первинної медико-санітарної допомоги сел. Васищеве Харківського району", Міжрайонної Харківської медико-соціальної експертної комісії, про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати неправомірними дії Комунального закладу охорони здоров'я "Центр первинної медико-санітарної допомоги сел. Васищеве Харківського району" по передачі направлення на МСЕК ОСОБА_5 № 721 від 19.12.2016 на розгляд Міжрайонної Харківської медико-соціальної експертної комісії замість спеціалізованої МСЕК;

- визнати неправомірними дії Комунального закладу охорони здоров'я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" та Міжрайонної Харківської медико-соціальної експертної комісії по розгляду питання про прийняття направлення на МСЕК ОСОБА_5 №721 від 19.12.2016 в порядку, передбаченому для встановлення інвалідності за загальним захворюванням;

- зобов'язати відповідачів провести медико-соціальну експертизу ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку, передбаченому для потерпілих від професійного захворювання, та вирішити питання про встановлення інвалідності.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що їй встановлено професійне захворювання групи 1 А, за якою вона перебувала на обліку у протитуберкульозному диспансері Харківського району. Комунальним закладом охорони здоров'я "Центр первинної медико-санітарної допомоги сел. Васищеве Харківського району" позивачу видано направлення на МСЕК № 721 від 19.12.2016 для вирішення питання про встановлення інвалідності, проте, огляд на МСЕК за направленням № 721 від 19.12.2016 не було проведено. У листі Управління охорони здоров'я Харківської обласної державної адміністрації від 16.02.2017 № Б-218-97 зазначено, що питання про інвалідність по загальному захворюванню вирішує міжрайонна МСЕК за місцем проживання при наявності медико-експертних документів у МСЕК. Позивач вважає, що дії відповідача є протиправними та необґрунтованим, у зв'язку із чим звернувся до суду .

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просили суд їх задовольнити, з посиланням на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача, Комунального закладу охорони здоров'я "Обласний центр медико-соціальної експертизи", у судовому засіданні проти позову заперечив, зазначивши, що дії Комунального закладу охорони здоров'я "Центр первинної медико-санітарної допомоги сел. Васищеве Харківського району" по передачі направлення на МСЕК ОСОБА_5 № 721 від 19.12.2016 на розгляд Міжрайонної Харківської медико-соціальної експертної комісії вчинені в межах чинного законодавства.

Представники відповідача, Комунального закладу охорони здоров'я "Центр первинної медико-санітарної допомоги сел. Васищеве Харківського району", також проти позову заперечували та просили відмовити у його задоволенні.

Представник відповідача, Міжрайонної Харківської медико-соціальної експертної комісії, у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Суд заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи.

Із матеріалів справи вбачається, що Комунальним закладом охорони здоров'я "Центр первинної медико-санітарної допомоги сел. Васищеве Харківського району" видано ОСОБА_5 направлення на МСЕК № 721 від 19.12.2016 для вирішення питання про встановлення інвалідності.

Направлення на МСЕК № 721 від 19.12.2016 Комунальним закладом охорони здоров'я "Центр первинної медико-санітарної допомоги сел. Васищеве Харківського району" подано на міжрайонну Харківську МСЕК, проте документи не прийняті через відсутність необхідних документів обстеження ОСОБА_5, а саме: висновок ПТД за вказівкою групи обліку; стаціонарне лікування в пульманології відділенні ОКЛ; рентгенографія органів грудної клітини; КГ грудної клітини; висновок кардіолога; довідка МСЕК, що не визнана інвалідом (довідки з 2007року по 2015рік); висновок ОблЛКК.

Крім того, враховуючи, що направлення на МСЕК №721 було оформлене ще 19.12.2016, позивача повідомлено про необхідність поновлення даних клінічних та інструментальних методів обстеження, так як стан здоров'я ОСОБА_5 за цей час міг змінитись.

Не погоджуючись із вказаними діями відповідача, ОСОБА_5 звернулась до суду із зазначеним позовом.

Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року № 1317, визначає процедуру проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, інвалідам (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації.

Відповідно до пункту 3 Положення про медико-соціальну експертизу, медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Пунктом 4 Положення про медико-соціальну експертизу передбачено, що медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров'я при Міністерстві охорони здоров'я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров'я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.

Відповідно до пункту 10 Положення про медико-соціальну експертизу, залежно від ступеня, виду захворювання та групи інвалідності утворюються такі комісії: загального профілю; спеціалізованого профілю.

Комісія складається з представників МОЗ, Мінсоцполітики, Міноборони, закладів охорони здоров'я МВС, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а також військово-медичної служби СБУ та військово-медичного підрозділу Служби зовнішньої розвідки у разі розгляду медичних справ стосовно потерпілих на виробництві чи пенсіонерів з числа військовослужбовців СБУ або Служби зовнішньої розвідки. У проведенні медико-соціальної експертизи беруть участь також представники Пенсійного фонду України, органів державної служби зайнятості і у разі потреби - працівники науково-педагогічної та соціальної сфери.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 з 04.01.1992 працювала у 8-му тубдиспансері, з 01.02.2001 по переводу стала працювати у міській клінічній лікарні № 13 медичною сестрою.

У серпні 2001 року у позивача виявлено туберкульоз легенів на профілактичному огляді за місцем роботи, в ГКЛ №13 м. Харкова. На ЦЛКК від 16.08.2001 встановлений діагноз: "Інфільтративний туберкульоз верхньої частки лівої легені МВТ-1 гр.Д4".

З серпня 2001 року по грудень 2001 року позивач проходила лікування у ПТД №8, а з 13.12.2001 продовжила лікування у хірургічному відділенні ТМО "Фтизіатрія". У зв'язку з закінченням терміну продовження лікарняного листка та відсутністю ефекту від лікування, направлена на МСЕК у квітні 2002 року.

Так, у 2002 році ОСОБА_5 визнана інвалідом II групи загальне захворювання з 24.04.2002 фтизіатричною МСЕК терміном на 1 рік (до 01 травня 2003 року) на період активного лікування.

Судом встановлено, що рішенням Харківського районного суду Харківської області від 19.12.2006, яке набуло законної сили, було встановлено той факт, що позивач професіонально захворіла на туберкульоз за період праці в Територіальному медичному об'єднанні "Фтизіатрія" з 04 січня 1999 року по 31 січня 2001 року.

Крім того, відповідно до акту по ф.П4 від 30.01.2007 захворювання ОСОБА_5 - туберкульоз легенів, визнано професійним захворюванням.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 21.03.2007 оглянута обласною МСЕК № 1 разом з міжрайонною спеціалізованою фтизіатричною МСЕК та представником Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань за діагнозом: в ВЗЗТБ (03.2005) стан після оперативного втручання (20.05.2002) - резекція 81-2 лівої частки легені з приводу інфільтративного туберкульозу верхньої частки лівої легені з деструкцією, плеврокостальні нашарування, ДН І ст.. кат.5 гр.5.1. Група інвалідності не встановлена. Встановлено 15% втрати працездатності у зв'язку з професійним захворюванням, на 1 рік, відповідно до п.27 наказу Міністерства охорони здоров'я України № 238 від 1998 року на період динамічного спостерігання.

Таким чином, захворювання позивача визнано професійним.

Відповідно до пункту 9 Положенням про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року № 1317, інвалідність, що настала внаслідок нещасного випадку на виробництві, встановлюється на підставі результатів огляду потерпілого членами комісії та акта про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою, визначеною постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1112 (Офіційний вісник України, 2004 р., № 35, ст. 2337), або на підставі рішення суду про встановлення факту отримання травми на виробництві.

Пунктом 18 Положення про медико-соціальну експертизу передбачено, що відповідальність за якість медичного обстеження, своєчасність та обґрунтованість направлення громадян на медико-соціальну експертизу покладається на керівника лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я.

Враховуючи, що захворювання позивача визнано професійним, та даний факт встановлено судовим рішенням, суд приходить до висновку, що дії Комунального закладу охорони здоров'я "Центр первинної медико-санітарної допомоги сел. Васищеве Харківського району" по передачі направлення на МСЕК ОСОБА_5 № 721 від 19.12.2016 на розгляд Міжрайонної Харківської медико-соціальної експертної комісії замість спеціалізованої МСЕК є необґрунтованими, у зв'язку із чим, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Поряд із тим, щодо позовних вимог в частині визнання неправомірними дії Комунального закладу охорони здоров'я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" та Міжрайонної Харківської медико-соціальної експертної комісії по розгляду питання про прийняття направлення на МСЕК ОСОБА_5 №721 від 19.12.2016 в порядку, передбаченому для встановлення інвалідності за загальним захворюванням суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що Комунальним закладом охорони здоров'я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" взагалі не розглядалось направлення на МСЕК ОСОБА_5 №721 від 19.12.2016, оскільки воно направлено до Міжрайонної Харківської медико-соціальної експертної комісії.

Міжрайонною Харківською медико-соціальною експертною комісією вказане направлення розглянуто в порядку, передбаченому для встановлення інвалідності за загальним захворюванням, а, відповідно до Положення про медико-соціальну експертизу направлення Міжрайонна Харківська медико-соціальна експертна комісія не є комісією спеціалізованого профілю, тобто до її компетенції відноситься розгляд направлень в порядку, передбаченому для встановлення інвалідності за загальним захворюванням.

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання неправомірними дії Комунального закладу охорони здоров'я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" та Міжрайонної Харківської медико-соціальної експертної комісії по розгляду питання про прийняття направлення на МСЕК ОСОБА_5 №721 від 19.12.2016 в порядку, передбаченому для встановлення інвалідності за загальним захворюванням є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Також, суд зазначає, що позовні вимоги в частині зобов'язання відповідачів провести медико-соціальну експертизу ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку, передбаченому для потерпілих від професійного захворювання, та вирішити питання про встановлення інвалідності задоволенню також не підлягають, оскільки, відповідно до вимог діючого законодавства на Комунальний заклад охорони здоров'я "Обласний центр медико-соціальної експертизи", Комунальний заклад охорони здоров'я "Центр первинної медико-санітарної допомоги сел. Васищеве Харківського району", Міжрайонну Харківську медико-соціальну експертну комісію не покладено обов'язку розгляду питання про прийняття направлення на МСЕК ОСОБА_5 №721 від 19.12.2016 за професійним захворюванням, таким чином розгляд таких направлень здійснюється комісією спеціалізованого профілю, після подання на її розгляд документів.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

При цьому, суд не підміняє суб'єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб'єкта.

Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_5 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись статтями 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_5 до Комунального закладу охорони здоров'я "Обласний центр медико-соціальної експертизи", Комунального закладу охорони здоров'я "Центр первинної медико-санітарної допомоги сел. Васищеве Харківського району", Міжрайонної Харківської медико-соціальної експертної комісії, про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Комунального закладу охорони здоров'я "Центр первинної медико-санітарної допомоги сел. Васищеве Харківського району" по передачі направлення на МСЕК ОСОБА_5 № 721 від 19.12.2016 на розгляд Міжрайонної Харківської медико-соціальної експертної комісії замість спеціалізованої медико-соціальної експертної комісії.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_5 (АДРЕСА_1, 62489, код НОМЕР_1) судові витрати в розмірі 320 (триста двадцять) грн за рахунок бюджетних асигнувань Комунального закладу охорони здоров'я "Центр первинної медико-санітарної допомоги сел. Васищеве Харківського району" (вул. Зелена, буд. 36, сел. Васищеве, Харківський район, Харківська область, 62495, ).

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 18 грудня 2017 року.

Суддя Д.А. Волошин