Справа № 489/2548/17
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2017 р.м.ОдесаСправа № 489/2548/17

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Кирильчук О.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Косцової І.П.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 жовтня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними дії та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (далі позивач), звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просив визнати протиправними дії інспектора Управління патрульної інспекції м. Миколаєва 1 роти 1 батальйону лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо складання постанови серії БР № 470002 від 13.05.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, а також скасувати постанову серії БР № 470002 від 13.05.2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою його було притягнуто до відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 225 грн. Також позивач просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 жовтня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано винесену відносно ОСОБА_1 постанову серії БР № 470002 від 13.05.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі, Департамент патрульної поліції Національної поліції України, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 жовтня 2017 року та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 13.05.2017 року інспектор Управління патрульної інспекції м. Миколаєва 1 роти 1 батальйону лейтенант поліції ОСОБА_2 виніс відносно позивача постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 470002. Суть адміністративного правопорушення, згідно постанови, полягала в тому, що 13.05.2017 року, позивач, керуючи автомобілем Skoda Octavia, державний номер ВЕ 5735DD, не виконав вимогу знаку п.п. 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено, порушивши п. п. 8.4 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, внаслідок чого інспектором було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 225,00 грн.

Вважаючи дії відповідача щодо притягнення до адміністративної відповідальності та саму постанову про притягнення до адміністративної відповідальності протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Частиною 1 ст.122 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Згідно ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Знаком 2.2 Правил дорожнього руху "Проїзд без зупинки заборонено" забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком.

Пунктом 1.10 Правил визначено, що водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об'єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті - судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно абз. 1 п. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Із наданого представником відповідача відеозапису не вбачається, що позивач керував транспортним засобом, після зупинки автомобіля з місця водія жодна особа не виходила, а тому визначення інспектором поліції на підставі наявності у позивача, який був одним із трьох осіб, які знаходились в транспортному засобі, посвідчення водія і свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що саме позивач був водієм, є лише припущенням.

Враховуючи, що позивач не керував транспортним засобом, а отже не був суб'єктом адміністративного правопорушення, у інспектора патрульної поліції не було законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому на думку колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов в частині скасування постанови серії БР № 470002 від 13.05.2017 року.

Разом з цим, у відповідності до ч. 1 ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 122 Кодексу. Частиною 2 зазначеної статті КУпАП визначено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У відповідності з ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Положеннями частини 4 цієї статті передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином, розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу інспектором патрульної поліції є правомірним, оскільки ст. 258 КУпАП працівникам органів і підрозділів Національної поліції надано повноваження на винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення на місці його вчинення.

У звязку з викладеним, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дії інспектора поліції ОСОБА_2 щодо складання оскаржуваної постанови.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції також обґрунтовано відмовлено у задоволенні позовних вимог про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки згідно ст. 247 КУпАП питання закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення віднесено до компетенції органу, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, а не адміністративного суду, який вирішує питання правомірності її винесення, а тому суд адміністративної юрисдикції не наділений повноваженнями закривати провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 жовтня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними дії та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: