Справа № 816/1900/17
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/1900/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Канигіної Т.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Скорика С.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивачів ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом

позивачів: 1. ОСОБА_4 2. ОСОБА_5 3. ОСОБА_6 4. ОСОБА_1 5. ОСОБА_7
до відповідача Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області
про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

27.10.2017 ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_1 звернулися до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії, а саме просять:

- визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, викладену у формі листа за вих. №6592/6-17 від 29.05.2017, у наданні ОСОБА_4 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадасгру у Полтавській області надати дозвіл ОСОБА_4 на розроблення проекту землеустрою, як члену фермерського господарства "БІОС", щодо відведення у приватну власні земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) площею 7,8 га умовних кадастрових гектарів для ведення фермерського господарства на території Чорноглазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області за межами населених пунктів;

- визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, викладену у формі листа за вих. №6591/6-17 від 29.05.2017, у наданні ОСОБА_5 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадасгру у Полтавській області надати дозвіл ОСОБА_5 на розроблення проекту землеустрою, як члену фермерського господарства "БІОС", щодо відведення у приватну власність земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) площею 7,8 га умовних кадастрових гектарів для ведення фермерського господарства на території Чорноглазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області за межами населених пунктів;

- визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, викладену у формі листа за вих. №6594/6-17 від 29.05.2017, у наданні ОСОБА_6 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадасгру у Полтавській області надати дозвіл ОСОБА_6 на розроблення проекту землеустрою, як члену фермерського господарства "БІОС" щодо відведення земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) площею 7,8 га умовних кадастрових гектарів для ведення фермерського господарства на території Чорноглазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області за межами населених пунктів;

- визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, викладену у формі листа за вих. №6593/6-17 від 29.05.2017, у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадасгру у Полтавській області надати дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою, як члену фермерського господарства "БІОС", щодо відведення у приватну власність земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) площею 7,8 га умовних кадастрових гектарів для ведення фермерського господарства на території Чорноглазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області за межами населених пунктів;

- визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, викладену у формі листа за вих. №6590/6-17 від 29.05.2017, у наданні ОСОБА_7 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) площею 6,1 га умовних кадастрових гектарів для ведення фермерського господарства на території Чорноглазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області за межами населених пунктів;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадасгру у Полтавській області надати дозвіл ОСОБА_7 на розроблення проекту землеустрою, як члену фермерського господарства "БІОС", щодо відведення у приватну власність земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) площею 6,1 га умовних кадастрових гектарів для ведення фермерського господарства на території Чорноглазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області за межами населених пунктів.

В обґрунтування адміністративного позову позивачі зазначили, що листи-відмови відповідача у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність не відповідають частині сьомій статті 118 Земельного кодексу України, у зв'язку з чим є протиправними та такими, що порушують конституційне право відповідачів на отримання земельної ділянки у власність.

У судовому засіданні 12.12.2017 представник позивачів та позивач ОСОБА_1 адміністративний позов підтримали та просили суд задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечував.

У письмових запереченнях відповідач зазначив, що відповідно до частини п'ятої статті 116 Земельного кодексу України передача земельних ділянок, які перебувають у власності чи користуванні громадян, за рішенням органу виконавчої влади можлива лише після припинення права власності чи користування земельними ділянками, у порядку визначеному законом. Водночас, за твердженням відповідача, земельна ділянка, указана у клопотанні позивачів, перебуває у користуванні ОСОБА_4, тому передача у власність цієї земельної ділянки можлива лише після припинення права користування нею ОСОБА_4 /а.с. 74-77/.

Заслухавши пояснення позивача-4 та представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що у встановлено законодавством порядку Фермерське господарство "БІОС" зареєстроване у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, дата державної реєстрації 12.05.1992 /а.с. 21/.

Відповідно до протоколу загальних зборів Фермерського господарства "БІОС" від 27.02.2017 № 2 члени фермерського господарства "БІОС" прийняли рішення про розпаювання землі для ведення фермерського господарства, а саме вирішили: розпаювати земельну ділянку, що належить ОСОБА_4 на підставі державного акта на право постійного користування серії Б № 049296-51 від 15.03.1993, площею 37,3 га, виданим виконавчим комітетом Чорноглазівської сільської ради Полтавського району між членами Фермерського господарства "БІОС" у наступному порядку: ОСОБА_4 7,8 га, ОСОБА_5 7,8 га, ОСОБА_6 7,8 га, ОСОБА_1 7,8 га, ОСОБА_7 6,10 га /а.с. 22/.

21.04.2017 ОСОБА_4, як землекористувач, надав згоду на розпаювання земельної ділянки площею 37,3 га, яка знаходиться на території Чорноглазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, за межами населених пунктів, яка надана ОСОБА_4М на підставі державного акта на право постійного користування серії Б № 049296-51 від 15.03.1993, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право користування землею за № 349, на членів Фермерського господарства "БІОС" ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_7 Указана заява посвідчена приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області; зареєстрована в реєстрі за № 1214 /а.с. 27/.

ОСОБА_4 звернувся до відповідача з клопотанням від 25.04.2017 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, як члену Фермерського господарства "БІОС" щодо відведення земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю) площею 7,8 га умовних кадастрових гектарів для ведення фермерського господарства на території Чорноглазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області за межами населених пунктів /а.с. 29/.

За результатами розгляду вказаного клопотання, листом від 29.05.2017 № 6592/6-17 ГУ Держгеокадастру у Полтавській області відмовлено ОСОБА_4 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з підстав того, що відведення земельної ділянки передбачено за рахунок земель, наданих у користування для ведення селянського (фермерського) господарства громадянину ОСОБА_4 (Державний акт на право користування землею серії Б № 049296-51 від 15.03.1993, зареєстрований за № 349). Також у листі відповідач навів норму частини першої статті 12 Закону України "Про фермерське господарство" та зазначив, що не має можливості задовольнити клопотання позивача /а.с. 28/.

ОСОБА_5 звернулася до відповідача з клопотанням від 25.04.2017 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, як члену Фермерського господарства "БІОС" щодо відведення земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю) площею 7,8 га умовних кадастрових гектарів для ведення фермерського господарства на території Чорноглазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області за межами населених пунктів /а.с. 35/.

Листом від 29.05.2017 № 6591/6-17 ГУ Держгеокадастру у Полтавській області відмовлено ОСОБА_5 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з підстав того, що відведення земельної ділянки передбачено за рахунок земель наданих у користування для ведення селянського (фермерського) господарства громадянину ОСОБА_4 (Державний акт на право користування землею серії Б № 049296-51 від 15.03.1993, зареєстрований за № 349). Також у листі відповідач навів норму частини першої статті 12 Закону України "Про фермерське господарство" та зазначив, що не має можливості задовольнити клопотання позивача /а.с. 34/.

ОСОБА_6 звернувся до відповідача з клопотанням від 25.04.2017 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, як члену Фермерського господарства "БІОС" щодо відведення земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю) площею 7,8 га умовних кадастрових гектарів для ведення фермерського господарства на території Чорноглазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області за межами населених пунктів /а.с. 42/.

Листом від 29.05.2017 № 6594/6-17 ГУ Держгеокадастру у Полтавській області відмовлено ОСОБА_6 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з підстав того, що відведення земельної ділянки передбачено за рахунок земель наданих у користування для ведення селянського (фермерського) господарства громадянину ОСОБА_4 (Державний акт на право користування землю серії Б № 049296-51 від 15.03.1993, зареєстрований за № 349). Також у листі відповідач навів норму частини першої статті 12 Закону України "Про фермерське господарство" та зазначив, що не має можливості задовольнити клопотання позивача /а.с. 41/.

ОСОБА_1 звернулася до відповідача з клопотанням від 25.04.2017 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, як члену Фермерського господарства "БІОС" щодо відведення земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю) площею 7,8 га умовних кадастрових гектарів для ведення фермерського господарства на території Чорноглазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області за межами населених пунктів /а.с. 48/.

Листом від 29.05.2017 № 6593/6-17 ГУ Держгеокадастру у Полтавській області відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з підстав того, що відведення земельної ділянки передбачено за рахунок земель наданих у користування для ведення селянського (фермерського) господарства громадянину ОСОБА_4 (Державний акт на право користування землею серії Б № 049296-51 від 15.03.1993, зареєстрований за № 349). Також у листі відповідач навів норму частини першої статті 12 Закону України "Про фермерське господарство" та зазначив, що не має можливості задовольнити клопотання позивача /а.с. 47/.

ОСОБА_7 звернувся до відповідача з клопотанням від 25.04.2017 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, як члену Фермерського господарства "БІОС" щодо відведення земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю) площею 6,10 га умовних кадастрових гектарів для ведення фермерського господарства на території Чорноглазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області за межами населених пунктів /а.с. 87/.

Листом від 29.05.2017 № 6590/6-17 ГУ Держгеокадастру у Полтавській області відмовлено ОСОБА_7 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з підстав того, що з інформації, викладеної у листі Чорноглазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 03.10.2016 № 120, розмір земельної частки (паю) на території Чорноглазівської сільської ради становить 7,8 га умовних кадастрових гектар, а клопотання подане ОСОБА_7 на площу 6,10 умовних кадастрових гектар. Також зазначено, що відведення земельної ділянки передбачено за рахунок земель, наданих у користування для ведення селянського (фермерського) господарства громадянину ОСОБА_4 (Державний акт на право користування землею серії Б № 049296-51 від 15.03.1993, зареєстрований за № 349). Крім того, у листі відповідач навів норму частини першої статті 12 Закону України "Про фермерське господарство" та зазначив, що не має можливості задовольнити клопотання позивача /а.с. 52/.

Не погоджуючись із указаними відмовами відповідача, позивачі звернулися до суду із цим адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту "а" частини другої статті 22 Земельного кодексу України (у редакції, чинній станом на 29.05.2017) до земель сільськогосподарського призначення належать сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги).

Частиною третьою вказаної статті визначено, зокрема, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України "Про фермерське господарство" (у редакції, чинній станом на 29.05.2017) землі фермерського господарства можуть складатися із: а) земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі; б) земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності; в) земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди.

Крім того, відповідно до частини другої статті 13 Закону України "Про фермерське господарство" членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність із раніше наданих їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради.

Частиною першою статті 20 Закону України "Про землеустрій" (у редакції, чинній станом на 29.05.2017) визначено, що землеустрій проводиться в обов'язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі, зокрема надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок.

Відповідно до частини першої статті 25 Закону України "Про землеустрій" документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації.

Частиною шостою статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_8 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_8 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У письмових запереченнях на адміністративний позов відповідач обґрунтовує правомірність своїх рішень з посиланням на частину п'яту статті 116 Земельного кодексу України.

Суд зазначає, що дійсно відповідно до положень частини п'ятої статті 116 Земельного кодексу України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Водночас з матеріалів справи вбачається, що Державним актом на право користування землею від 15.01.1993 Б № 049296-51 виконавчим комітетом Чорноглазівської сільської ОСОБА_8 депутатів трудящих надано ОСОБА_4 у безстрокове та безоплатне користування для ведення селянського (фермерського) господарства 37,3 гектарів землі /а.с. 25/.

У Статуті Фермерського господарства "БІОС", зареєстрованого 20.07.1994 ОСОБА_8 народних депутатів Полтавського району Полтавської області, зазначено, що Фермерське господарство "БІОС" створене рішенням ОСОБА_8 народних депутатів Полтавського району Полтавської області від 15.01.1993, згідно з яким фермеру ОСОБА_4 виділено землі 37,3 га в с. Носівка, Чорноглазівської сільської ради Полтавського району /а.с. 179/.

Згідно із законодавством, яке діяло на момент створення Фермерського господарства "БІОС" та надання землі у постійне користування, було передбачено наступне.

Так, згідно зі статтею 2 Закону України "Про селянське (фермерське) господарство" від 20.12.1991 № 2009-XII селянське (фермерське) господарство є формою підприємництва громадян України, які виявили бажання переважно особистою працею членів цього господарства виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою і реалізацією. Членами селянського (фермерського) господарства можуть бути подружжя, їх батьки, діти, які досягли 16-річного віку, та інші родичі, які об'єдналися для роботи в цьому господарстві. Членами селянського (фермерського) господарства не є особи, в тому числі й родичі, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом, угодою). Селянське (фермерське) господарство може бути створено однією особою. Головою селянського (фермерського) господарства є його засновник або особа, яка є його правонаступником. Інтереси селянського (фермерського) господарства перед державними, кооперативними, громадськими, зарубіжними, іншими підприємствами і організаціями, окремими громадянами представляє голова господарства. На ім'я голови селянського (фермерського) господарства видається Державний акт на право довічного успадковуваного володіння землею або приватної власності.

Також згідно з частинами першою та другою статті 8 цього Закону після одержання Державного акта на право приватної власності або довічного успадковуваного володіння землею чи укладення договору на оренду селянського (фермерського) господарства підлягає державній реєстрації в районній, міській ОСОБА_8 народних депутатів, що надала земельну ділянку у довічне успадковуване володіння, приватну власність або користування. Для державної реєстрації до відповідної ОСОБА_8 народних депутатів селянське (фермерське) господарство подає заяву про реєстрацію цього господарства, список осіб, які виявили бажання створити його, прізвище, ім'я, по батькові голови, документ про внесення плати за державну реєстрацію. За державну реєстрацію вноситься плата, розмір якої встановлюється Кабінетом Міністрів України. Після відведення земельної ділянки в натурі і одержання Державного акта на право довічного успадковуваного володіння землею, приватної власності або договору на оренду земельної ділянки та державної реєстрації селянське (фермерське) господарство набуває статусу юридичної особи.

Статтею 14 Закону України "Про селянське (фермерське) господарство" визначено, що у власності осіб, які ведуть селянське (фермерське) господарство, можуть бути земля, жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення. Майно цих осіб належить їм на праві спільної власності, якщо інше не передбачено угодою між ними. Майно селянського (фермерського) господарства перебуває під захистом держави нарівні з іншими формами власності.

Також частинами першою та четвертою статті 15 Закону України "Про селянське (фермерське) господарство" передбачено, що володіння, користування і розпорядження майном здійснюється членами селянського (фермерського) господарства за взаємною домовленістю. Майнові відносини селянського (фермерського) господарства регулюються цивільним законодавством. Майнові спори між членами селянського (фермерського) господарства вирішуються судом.

Отже, на момент створення Фермерського господарства "БІОС" діяло законодавство, яке визначало, що саме на ім'я голови селянського (фермерського) господарства видається Державний акт на право довічного успадковуваного володіння землею або приватної власності та лише після відведення земельної ділянки в натурі і одержання Державного акта на право довічного успадковуваного володіння землею, приватної власності або договору на оренду земельної ділянки та державної реєстрації селянське (фермерське) господарство набуває статусу юридичної особи.

Суд зазначає, що у редакції Статуту Фермерського господарства "БІОС" 2016 року засновником (головою) фермерського господарства є ОСОБА_4; членами фермерського господарства є: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_7; право володіння, користування земельними ділянками, які знаходяться у власності членів фермерського господарства, здійснює ФГ /а.с. 60-66/.

Як вищезазначено, відповідно до протоколу загальних зборів Фермерського господарства "БІОС" від 27.02.2017 № 2 члени фермерського господарства "БІОС" прийняли рішення про розпаювання землі для ведення фермерського господарства, а саме вирішили: розпаювати земельну ділянку, що належить ОСОБА_4 на підставі державного акта на право постійного користування серії Б № 049296-51 від 15.03.1993, площею 37,3 га, виданим виконавчим комітетом Чорноглазівської сільської ради Полтавського району, між членами Фермерського господарства "БІОС" у наступному порядку: ОСОБА_4 7,8 га, ОСОБА_5 7,8 га, ОСОБА_6 7,8 га, ОСОБА_1 7,8 га, ОСОБА_7 6,10 га /а.с. 22/.

Крім того, 21.04.2017 ОСОБА_4, як землекористувач, надав згоду на розпаювання земельної ділянки площею 37, 3 га, яка знаходиться на території Чорноглазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, за межами населених пунктів, яка надана ОСОБА_4М на підставі державного акта на право постійного користування серії Б № 049296-51 від 15.03.1993, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право користування землею за № 349, на членів Фермерського господарства "БІОС" ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_7 Указана заява посвідчена приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області; зареєстрована в реєстрі за № 1214 /а.с. 27/.

Так, ОСОБА_4 фактично відмовився від земельної ділянки розміром 37,3 умовних кадастрових гектарів на користь членів Фермерського господарства "БІОС" ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_7 у відповідних долях.

Отже, з огляду на викладене, посилання відповідача на частину п'яту статті 116 Земельного кодексу України, як на підставу для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, є необґрунтованим та неправомірним.

При цьому оскаржувані листи-відмови не містять підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, визначених частиною восьмою статті 118 Земельного кодексу України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для визнання протиправними та скасування відмов ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, викладених у листах від 29.05.2017 за №6592/6-17, №6591/6-17, №6594/6-17, №6593/6-17, №6590/6-17.

Щодо позовних вимог позивачів стосовно зобов'язання ГУ Держгеокадасгру у Полтавській області надати дозволи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_7 на розроблення проекту землеустрою, як членам фермерського господарства "БІОС", щодо відведення у приватну власність земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) для ведення фермерського господарства на території Чорноглазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області за межами населених пунктів, суд зазначає наступне.

За правовою позицією Конституційного Суду України правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003 та від 02.11.2004 № 15-рп/2004).

Верховенство права, будучи одним з основних принципів демократичного суспільства, передбачає судовий контроль над неправомірним втручанням у право кожної людини.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

У своєму рішенні від 16.09.2015 у справі № 21-1465а15 ОСОБА_8 Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Частиною першою статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу (неоднакове застосування норм матеріального чи процесуального права), є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

У зв'язку із зазначеним суд враховує правову позицію Верховного Суду України та обираючи належний спосіб захисту порушеного прав позивачів вважає за необхідне зобов'язати ГУ Держгеокадасгру у Полтавській області надати дозвіл ОСОБА_4 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, як члену фермерського господарства "БІОС", щодо відведення у приватну власність земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) площею 7,8 га умовних кадастрових гектарів для ведення фермерського господарства на території Чорноглазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області за межами населених пунктів; ОСОБА_5 на розроблення проекту землеустрою, як члену фермерського господарства "БІОС", щодо відведення у приватну власність земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) площею 7,8 га умовних кадастрових гектарів для ведення фермерського господарства на території Чорноглазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області за межами населених пунктів; ОСОБА_6 на розроблення проекту землеустрою, як члену фермерського господарства "БІОС" щодо відведення земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) площею 7,8 га умовних кадастрових гектарів для ведення фермерського господарства на території Чорноглазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області за межами населених пунктів; ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою, як члену фермерського господарства "БІОС", щодо відведення у приватну власність земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) площею 7,8 га умовних кадастрових гектарів для ведення фермерського господарства на території Чорноглазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області за межами населених пунктів; ОСОБА_7 на розроблення проекту землеустрою, як члену фермерського господарства "БІОС", щодо відведення у приватну власність земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) площею 6,1 га умовних кадастрових гектарів для ведення фермерського господарства на території Чорноглазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області за межами населених пунктів.

Стосовно розподілу судових витрат при прийнятті рішення суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній станом на 12.12.2017) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

При поданні позову судовий збір підлягав сплаті та сплачено позивачами у розмірі по 640,00 грн кожним із позивачів.

Оскільки позов повністю задоволений, відповідач повинен відшкодувати сплачений судовий збір у повному обсязі.

Крім того, 12.12.2017 представником позивачів подано до суду клопотання про стягнення з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 1500,00 грн кожному із позивачів.

Відповідно до частини першої статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

Частиною третьою статті 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 № 5076-VI (надалі Закон № 5076-VI) визначено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об'єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Доказами того, що особа є адвокатом, виходячи з положень частини першої статтей 6, 12 та статті 17 Закону № 5076-VI, є свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю в поєднанні з витягом з Єдиного реєстру адвокатів.

Відповідно до пунктів 1, 2, 6 частини першої статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій і роз'яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону № 5076-VI адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акти виконаних або отриманих послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При цьому, недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам.

До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником витрати.

Суд звертає увагу на те, що в підтвердження здійсненної правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" від 20.12.2011 № 4191-VI розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

На підтвердження факту понесення витрат та надання правової допомоги представником позивачів надані до суду: ордера ПТ № 046150 від 28.11.2017 /а.с. 111/, ПТ № 046148 від 28.11.2017 /а.с. 114/, ПТ № 046147 від 28.11.2017 /а.с. 118/, ПТ № 046149 від 28.11.2017 /а.с. 122/, ПТ № 046151 від 28.11.2017 /а.с. 125/; договори про надання правової допомоги від 15.04.2017 /а.с. 112, 115, 119, 123, 126/; додатки до договорів про надання правової допомоги від 15.04.2017, яким визначено перелік послуг, що зобов'язується надати адвокат /а.с. 193, 198, 203, 208, 213/; свідоцтво про заняття адвокатською діяльністю /а.с. 113/; розрахунки вартості наданої правової допомоги від 15.04.2017 /а.с. 194, 199, 204, 209, 214/; рахунки-фактури від 04.12.2017 № 35, 36, 37, 38, 39 /а.с. 195, 200, 205, 210, 215/; акти виконаних робіт (наданих послу) від 11.12.2017 /а.с. 197, 202, 207, 212, 217/; квитанції від 11.12.2017 № 44-48 на суму 1500,00 грн кожна /а.с. 196, 201, 206, 211, 216/.

Відповідно до розрахунків вартості наданої правової допомоги /а.с. 194, 199, 204, 209, 214/ розмір компенсації правової допомоги становить 1500,00 грн.

Згідно з указаним розрахунком зазначено наступну кількість годин: опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні відносини, консультація щодо необхідності отримання додаткових матеріалів (доказів), збір документів для справи 0,5 годин, розмір грошової винагороди 100,00 грн; підготовка та складання позовної заяви, подання позову 3 години, розмір грошової винагороди 300,00 грн; участь у судових засіданнях, судове представництво у справі, підготовка та подання клопотань клопотань, заяв, ознайомлення з матеріалами справи 2 години, розмір грошової винагороди 1100,00 грн.

Так, суд погоджується з доводами представника позивачів щодо розрахунку вартості наданої правової допомоги, а саме: у частині зазначення кількості годин опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні відносини, консультація щодо необхідності отримання додаткових матеріалів (доказів), збір документів для справи 0,5 годин; підготовка та складання позовної заяви 3 годин.

Згідно з інформацією, яка зазначена в матеріалах справи, участь у судових засіданнях, судове представництво у справі, підготовка та подання клопотань клопотань, заяв, ознайомлення з матеріалами справи складає 2 години.

При цьому кожна з дій, визначених у розрахунку, була вчинена не окремо для кожного позивача (5 осіб), а для усіх разом, зокрема: складання позову та опрацювання законодавчої бази; участь у судових засіданнях; судове представництво у справі; ознайомлення з матеріалами справи.

Отже, потрібно рахувати години, витрачені на правову допомогу, у сукупності з діленням на кожного позивача.

Суд дійшов висновку, що стягненню з відповідача на користь позивачів підлягають витрати на правову допомогу в розмірі 704,00 грн кожному (3 години+2 години+0,5 годин = 5,5 годин х 640 грн = 3520,00 / 5=704, 00 грн).

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З огляду на викладене, відповідач як суб'єкт владних повноважень, на якого частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов'язок щодо доказування правомірності своїх дій та рішень, не довів суду правомірності свої дій, що є підставою для задоволення адміністративного позову.

Крім того, представником позивача надано до суду клопотання від 12.12.2107, у якому представник позивачів просить зобов'язати ГУ Держгеокадастру у Полтавській області подати до суду звіт про виконання рішення суду.

Відповідно до частини першої статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній станом на 12.12.2017) суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 163 Кодексу адміністративного судочинства України у резолютивній частині постанови зазначається встановлений судом строк для подання суб'єктом владних повноважень відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій (перебіг цього строку починається з дня набрання постановою законної сили або після одержання її копії, якщо постанова виконується негайно).

Конституційний Суд України у Рішенні від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого та прокурора зауважив, що "правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах" (абзац десятий пункту 9 мотивувальної частини).

У Рішенні від 30.06.2009 №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 07.05.2002 у справі "Бурдов проти Росії" визначив, що у контексті статті 6 Конвенції виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова "судового розгляду".

З огляду на викладене, встановлення судом контролю за виконанням судового рішення є заходом для забезпечення конституційного права громадянина на судовий захист.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 06.09.1978 у справі "Класс та інші проти Німеччини", із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада; щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури.

За таких обставин, суд вважає за необхідне зобовязати відповідача подати до суду звіт про виконання судового рішення в місячний термін з дня набрання постановою суду законної сили.

Керуючись статтями 2, 7-11, 17, 71, 90, 94, 158 163, 167, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, викладену у листі від 29.05.2017 за №6592/6-17, у наданні ОСОБА_4 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 7,8 га умовних кадастрових гектарів для ведення фермерського господарства на території Чорноглазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області за межами населених пунктів.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадасгру у Полтавській області надати дозвіл ОСОБА_4 на розроблення проекту землеустрою, як члену фермерського господарства "БІОС", щодо відведення у приватну власні земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) площею 7,8 га умовних кадастрових гектарів для ведення фермерського господарства на території Чорноглазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області за межами населених пунктів.

Визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, викладену у листі від 29.05.2017 за №6591/6-17, у наданні ОСОБА_5 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) площею 7,8 га умовних кадастрових гектарів для ведення фермерського господарства на території Чорноглазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області за межами населених пунктів.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадасгру у Полтавській області надати дозвіл ОСОБА_5 на розроблення проекту землеустрою, як члену фермерського господарства "БІОС", щодо відведення у приватну власність земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) площею 7,8 га умовних кадастрових гектарів для ведення фермерського господарства на території Чорноглазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області за межами населених пунктів.

Визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, викладену у листі від 29.05.2017 за №6594/6-17, у наданні ОСОБА_6 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) площею 7,8 га умовних кадастрових гектарів для ведення фермерського господарства на території Чорноглазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області за межами населених пунктів.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадасгру у Полтавській області надати дозвіл ОСОБА_6 на розроблення проекту землеустрою, як члену фермерського господарства "БІОС" щодо відведення земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) площею 7,8 га умовних кадастрових гектарів для ведення фермерського господарства на території Чорноглазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області за межами населених пунктів.

Визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, викладену у листі від 29.05.2017 за №6593/6-17, у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) площею 7,8 га умовних кадастрових гектарів для ведення фермерського господарства на території Чорноглазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області за межами населених пунктів.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадасгру у Полтавській області надати дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою, як члену фермерського господарства "БІОС", щодо відведення у приватну власність земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) площею 7,8 га умовних кадастрових гектарів для ведення фермерського господарства на території Чорноглазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області за межами населених пунктів.

Визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, викладену у листі від 29.05.2017 за №6590/6-17, у наданні ОСОБА_7 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) площею 6,1 га умовних кадастрових гектарів для ведення фермерського господарства на території Чорноглазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області за межами населених пунктів.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадасгру у Полтавській області надати дозвіл ОСОБА_7 на розроблення проекту землеустрою, як члену фермерського господарства "БІОС", щодо відведення у приватну власність земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) площею 6,1 га умовних кадастрових гектарів для ведення фермерського господарства на території Чорноглазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області за межами населених пунктів.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадасгру у Полтавській області подати до суду звіт про виконання даної постанови в місячний термін з дня набрання постановою суду законної сили.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області () на користь ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) витрати на правову допомогу в розмірі 704,00 грн та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області () на користь ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) витрати на правову допомогу в розмірі 704,00 грн та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області () на користь ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3) витрати на правову допомогу в розмірі 704,00 грн та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області () на користь ОСОБА_7 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4) витрати на правову допомогу в розмірі 704,00 грн та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5) витрати на правову допомогу в розмірі 704,00 грн та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640,00 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 18.12.2017.

Суддя Т.С. Канигіна