Справа № 484/2804/16-а
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" грудня 2017 р. м. Київ К/800/10767/17

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Загороднього А.Ф.,
Рецебуринського Ю.Й., -
розглянувши в касаційній інстанції в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_4 до Первомайського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області про визнання протиправним рішення та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2016 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Первомайського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області про визнання протиправним рішення та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії.

Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 вересня 2016 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Первомайського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області від 12 серпня 2016 року № 60 про відмову в перерахунку ОСОБА_4 пенсії відповідно до довідки, виданої прокуратурою Миколаївської області № 18/166 вих.-16 від 29 липня 2016 року. Зобов'язано Первомайське об'єднане управління Пенсійного фонду України Миколаївської області провести перерахунок призначеної позивачеві пенсії за вислугу років з розрахунку 90 відсотків від розміру місячної заробітної плати за посадою прокурора району з 1 січня 2016 року згідно довідки прокуратури Миколаївської області № 18/166 вих.-16 від 29 липня 2016 року.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 вересня 2016 року скасовано, прийнято нову постанову, якою ОСОБА_4 відмовлено в задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить Вищий адміністративний суд України скасувати постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року та залишити в силі постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 вересня 2016 року.

Первомайським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Миколаївської області подано письмове заперечення на зазначену касаційну скаргу, відповідач просить таку залишити без задоволення, а постанову апеляційного суду - без змін, оскільки така прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 з 11 травня 1999 року отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-XII (далі - Закон № 1789-XII), перебуває на обліку в Первомайському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Миколаївської області.

Пенсія позивача була розрахована при страховому стажі 38 років 6 місяців 3 дні в розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, на яку нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне страхування.

5 серпня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Первомайського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області із заявою щодо проведення перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням посадових окладів працівникам органів прокуратури. До цієї заяви була додана довідка про заробітну плату № 18/166 вих.-16 від 29 липня 2016 року, видана позивачеві прокуратурою Миколаївської області.

12 серпня 2016 року Первомайське об'єднане управління Пенсійного фонду України Миколаївської області прийняло рішення № 60 про відмову ОСОБА_4 в перерахунку пенсії у зв'язку з відсутністю законних підстав, з посиланням на пункт 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII (далі - Закон № 213-VIII).

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з протиправності відмови Первомайського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_4 на підставі довідки, виданої прокуратурою Миколаївської області, оскільки він з 1 січня 2016 року набув право на підвищення пенсії.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, дійшов висновку, що на час звернення ОСОБА_4 до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії за вислугу років у відповідача були відсутні законодавчі підстави (умови) для перерахунку йому пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, а тому відмова Первомайського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області в проведенні перерахунку пенсії є обґрунтованою та правомірною.

Так, відповідно до частини 1 статті 501 Закону № 1789-XII (у редакції, за якою позивачеві призначено пенсію) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI (далі - Закон № 3668-VI), який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 501 Закону № 1789-XII, зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права, а саме: прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, з 1 жовтня 2011 року положення частини 1 статті 501 Закону № 1789-XII щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом № 3668-VI.

Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють частини 13, 18 статті 501 Закону № 1789-XII, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону № 213-VIII змін не зазнали.

Так, відповідно до частини 13 статті 501 Закону № 1789-XII обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною 18 статті 501 Закону № 1789-XII призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками суду першої інстанції, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом № 3668-VI зміни до статті 501 Закону № 1789-XII щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини 13, 18 статті 501 Закону № 1789-XII, які змін у зв'язку із прийняттям Закону № 213-VIII не зазнали.

Крім того, вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, колегія суддів виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/1999 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, тому задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем порушено права та охоронювані законом інтереси позивача.

Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року у справі № 21-348а13, від 17 грудня 2013 року у справі № 21-445а13, від 6 жовтня 2015 року у справі № 21-2432а15.

Враховуючи приписи статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції вважає за необхідне скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване помилково.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року - скасувати.

Постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 вересня 2016 року - залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Загородній А.Ф.

Рецебуринський Ю.Й.