Справа № 818/1724/17
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2017 р. Справа №818/1724/17

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кравченка Є.Д.,

суддів: Шаповала М.М., Шевченко І.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Михайленко О.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Пишного Р.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 818/1724/17

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до Державної фіскальної служби України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_3) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач, ДФС України), в якій з урахуванням збільшених позовних вимог просить:

- скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 02.10.2017 № 198116/НОМЕР_1.

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України від 27.10.2017 № 22154/НОМЕР_1;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подану фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 податкову накладну від 12.09.2017 № 5.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при прийнятті рішення від 02.10.2017 № 198116/НОМЕР_1 контролюючий орган грубо порушив вимоги чинного законодавства. Зокрема, при зупиненні реєстрації податкової накладної відповідач не зазначив ні конкретного чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, ні конкретного переліку документів, встановленого наказом № 567. Також, рішення про відмову у реєстрації податкової накладної не містить чіткого формулювання підстави для його прийняття. Позивач вважає, що ним було подано вичерпний перелік документів, які засвідчують факт здійснення господарських операцій позивача з ПП "Чайківка", а тому у відповідача не було правових підстав для відмови у реєстрації податкової накладної та залишення без задоволення скарги позивача.

Представник позивача у судовому засіданні позові вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог з мотивів, викладених у письмових запереченнях. Пояснив, що оскаржуване рішення є правомірним та скасуванню не підлягає.

Додатково зазначив, що зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється автоматично згідно критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для такого зупинення (наказ МФУ від 13.06.2017 №567 «Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних»). В зв'язку з зупиненням реєстрації вищевказаної податкової накладної позивачем було надано до Роменської ОДПІ Головного управління ДФС у Сумській області повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинено та копії документів в кількості 2 шт., які стосуються господарських відносин позивача з ПП «Чайківка». Позивачем не було надано всіх документів, які передбачені п. п. 1 п. 1 Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік), у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року N 567. А саме, не надано рахунки-фактури, як того вимагає п. 3.2 договору поставки № 28/08/17-01 від 29.08.2017 року, розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків, первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції. Крім цього, обсяг постачання згідно податкової накладної № 5 від 04.08.2017 становить 647 238,07 грн., тоді як в наданих з повідомленням видаткових накладних сума постачання становить 505 283,92 грн. Враховуючи вищевикладене, ДФС України розглянувши надані позивачем документи прийшла до висновку, що надані документи є недостатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкових накладних.

Представник відповідача зауважує, що приймаючи рішення про відмову у задоволенні скарги, комісія керувалася вимогами Податкового кодексу України та Порядку розгляду скарг на рішення комісії Державної фіскальної служби про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який затверджений Постановою КМУ від 04.07.2017 року № 485.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_3 зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця (а.с. 95).

29.08.2017 між ПП "Чайківка" (Продавець) та ФОП ОСОБА_3 (Покупець) укладено договір поставки № 29/0/17-1 (а.с. 18-20).

Відповідно до п.1.1 вказаного договору Продавець зобов'язується передати у власність, а Покупець оплатити й прийняти овес, надалі іменований "Товар".

Згідно із п. 2.1 договору кількість Товару складає 250,00 т та визначається за фактичною вагою товару, отриманою Покупцем.

Ціна Товару за одну метричну тону складає 3 500, 00 грн., в т.ч. ПДВ - 583,33 грн. (п. 3.1 Договору).

Згідно із п. 3.2 Договору загальна вартість Договору складає 875 000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 145 833, 33 грн.

Відповідно до Договору поставки № 29/08/17-1 від 29.08.2017 на підставі видаткових накладних № 211 від 30.08.2017, № 212 від 30.08.2017, № 215 від 02.09.2017, № 217 від 05.09.2017, № 218 від 05.09.2017, № 219 від 05.09.2017, № 220 від 05.09.2017, № 233 від 09.09.2017, № 235 від 12.09.2017 (а.с. 21-29) позивачем було придбано у Приватного підприємства "Чайківка" 250 тон вівса, за який проведено оплату згідно платіжних доручень № 3075 від 30 .08.2017, № 3076 від 01.09.2017, № 41 від 05.09.2017 № 3078 від 06.09.2017 (а.с. 30-33).

На виконання умов договору Приватним підприємством "Чайківка" виписано податкові накладні від 06.09.2017 № 5, від 05.09.2017 № 3, від 01.09.2017 № 2, від 30.08.2017 № 16 (а.с. 34-37), реєстрація яких в Єдиному реєстрі податкових накладних проведена в установленому законом порядку (а.с. 38-41).

Згідно ТТН № 211 від 30.08.2017, ТТН № 212 від 30.08.2017, ТТН № 215 від 02.09.2017, № 217 від 05.09.2017, № 218 від 05.09.2017, № 219 від 05.09.2017, № 220 від 05.09.2017, № 233 від 09.09.2017, № 235 від 12.09.2017 (а.с. 42-50), придбаний у Приватного підприємства "Чайківка" овес у кількості 250 тон доставлений в м. Ромни, вул. Прокопенка, 43/13.

Згідно ТТН № 358 від 30.08.2017, № 359 від 30.08.2017, № 02/9 від 02.09.2017, № 5 від 05.09.2017, № 05/9 від 05.09.2017, № 6 від 05.09.2017, № 7 від 05.09.2017, № 1119 від 11.09.2017, № 12 від 12.09.2017 (а.с. 51-59) відправлено на складське зберігання згідно Договору складського зберігання зерна № 56-ЗБ/2017 від 13.07.2017 (а.с. 60-73) до Філії ПАТ "ДЗКУ Новоукраїнський КХП, 220,70 тон вівса, маса якого з урахуванням змін у вазі за рахунок зміни якості показників склала 170,7 тон, що підтверджується Актом приймання-передачі зерна при переоформленні № 86 від 12.09.2017 (а.с. 78).

11.08.2017 між ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (Покупець) та ФОП ОСОБА_3 (Постачальник) укладено договір поставки № КИР0074-С, відповідно до п. 1.1 якого Постачальник зобов'язується поставити і передати у власність Покупця, а Покупець прийняти і оплатити зерно українського походження врожаю 2017 року (надалі іменується "Товар"). Культура і клас Товару зазначається в додаткових угодах до Договору, які є його невід'ємними частинами (а.с. 85-90).

Згідно Додаткової угоди від 11.08.2017 № 001О3 до Договору поставки № КИР0074-С від 11.08.2017 Постачальник постачає наступний Товар: овес 3 класу у кількості 300 тонн, ціна Товару без ПДВ - 3750,00 грн. за тонну. Загальна вартість Товару складає 1 350 000, 00 грн., у тому числі ПДВ - 225000, 00 грн. (а.с. 91).

Згідно Додаткової угоди від 12.09.2017 № 002О3 до Договору поставки № КИР0074-С від 11.08.2017 Постачальник постачає наступний Товар: овес 3 класу у кількості 315 тонн, ціна Товару без ПДВ - 3791670 грн. за тонну. Загальна вартість Товару складає 1 433 251, 26 грн., у тому числі ПДВ - 238875, 21 грн. (а.с. 92).

На виконання умов вказаного договору позивачем складено видаткову накладну від 12.09.2017 № НЧ-015 (а.с. 93), оплата товару здійснена згідно платіжного доручення від 14.09.2017 № 2689697 (а.с. 94).

Також, ФОП ОСОБА_3 складено податкову накладну від 12.09.2017 № 5 на суму 776685,68 грн., у тому числі ПДВ - 129447,61 грн. та 18.09.2017 направлено до ЄРПН (а.с. 12).

З квитанції (а.с. 11, 12) встановлено, що 18.09.2017 реєстрацію зазначеної податкової накладної від 12.09.2017 зупинено відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України. Податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД: 43.29.1. Підприємству було запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

На виконання зазначених вимог, позивачем були подані до Роменської ОДПІ Головного управління ДФС у Сумській області повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинено та копії документів, які стосуються господарських відносин позивача з ПП «Чайківка», а саме: договору поставки № 28-08/17-01 від 29.08.2017, який укладено між позивачем та Приватним підприємством «Чайківка», видаткові накладні.

02.10.2017 відповідачем прийнято рішення № 198116/НОМЕР_1 про відмову у реєстрації податкової накладної від 12.09.2017 № 5 (а.с. 123). Мотивуючи прийняте рішення, відповідач зазначив про надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач подав до ДФС України скаргу, у якій просив скасувати рішення комісії ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, від 02.10.2017 № 198116/НОМЕР_1 (а.с. 14-16). До скарги позивачем було долучено копії Договору поставки № 29/08/17-1 від 29.08.2017, накладних № 211 від 30.08.2017, № 212 від 30.08.2017, № 215 від 02.09.2017, № 217 від 05.09.2017, № 218 від 05.09.2017, № 219 від 05.09.2017, № 220 від 05.09.2017, № 233 від 09.09.2017, № 235 від 12.09.2017 та платіжних доручень № 3075 від 30.08.2017, № 3076 від 01.09.2017, № 41 від 05.09.2017, № 3078 від 06.09.2017; копії податкових накладних та відомостей про їх реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, копії ТТН № 30/08 від 30.08 2017, ТТН № 30/08/1 від 30.08.2017, ТТН № 02/09 від 02.09.2017, № 05/09 від 05.09.2017, № 05/09/1 від 05.09.2017, № 05/09/2 від 05.09.2017, № 05/09/3 від 05.09.2017, № 09/09 від 09.09.2017, № 12/09 від 12.09.2017; копії ТТН № 358 від 30.08.2017, № 359 від 30.08.2017, № 02/4 від 02.09.2017, № 5 від 05.09.2017 , № 05/9 від 05.09.2017, № 6 від 05.09.2017, № 7 від 05.09.2017, № 1119 від 11.09.2017, № 12 від 12.09.2017, Договору складського зберігання зерна № 56-ЗБ/2017 від 13.07.2017 з додатками, актів здачі-приймання робіт (надання послуг) № Х- 15310 від 31.08.2017, № Х-15353 від 08.09.2017, № Х-15354 від 08.09.2017, № Х-15359 від 12.09.2017, № Х-15360 від 12.09.2017, акта приймання-передачі зерна при переоформленні № 86 від 12.09.2017 та платіжних доручень; копії Договору поставки № КИР0014-С від 18.07.2017 з додатками, видаткової накладної № НЧ-015 від 14.09.2017.

Рішенням від 27.10.2017 № 22154/НОМЕР_1 Комісія з питань розгляду скарг ДФС залишила скаргу ФОП ОСОБА_3 без задоволення (а.с. 17).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно з підпунктами "а", "б" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з:

постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 201.7 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Згідно з пунктом 74.2 статті 74 Податкового кодексу України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Пунктом 74.3 статті 74 Податкового кодексу України передбачено, що зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

За визначенням пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі - Порядок № 1246) податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Пунктом 13 Порядку № 1246 встановлено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Наведена норма кореспондується з положеннями підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, відповідно до якої реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної / розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно з підпунктом 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Зі змісту квитанції від 18.09.2017 вбачається, що підставою для зупинення реєстрації податкової накладної від 12.09.2017 № 5 стала відповідність останньої пункту 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пункту 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 N 567 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 за N 753/30621 (далі - Критерії) моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 раза більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу постачання такого товару/послуг, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, та обсягу придбання на митній території України та/або ввезення на митну територію України відповідного товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, та митних деклараціях, і переважання в такому залишку товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, більше 75 % загального такого залишку та відсутність товару/послуги, зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 N 567, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 за N 754/30622, затверджено Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік).

Відповідно до пункту 1 Переліку вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік), у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року N 567 (далі - Критерії):

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Системний аналіз наведених правових норм свідчить на користь висновку, що у разі виявлення контролюючим органом відповідності податкової накладної пункту 6 Критеріїв, останній зобов'язаний чітко вказати, якому саме з критеріїв відповідає податкова накладна та вказати конкретний перелік документів, який необхідно надати платнику податків для прийняття ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної.

Разом з тим, суд констатує, що квитанція від 18.09.2017 про зупинення реєстрації податкової накладної містить загальне посилання на пункт 6 Критеріїв, без зазначення конкретного виду критерію. У свою чергу, відсутність чіткого визначення відповідачем критерію позбавляє платника податків можливості встановити, які саме документи необхідно надати контролюючому органу для прийняття останнім рішення про реєстрацію податкової накладної.

Так, в ході судового розгляду позивачем було надано документи, які належним чином та в повному обсязі підтверджують реальність здійснення господарських операцій з придбання позивачем вівса у ПП "Чайківка" та подальшого використання його у власній господарській діяльності, а саме: договори поставки, видаткові накладні, податкові накладні, платіжні доручення, товарно-транспортні накладні, договір складського зберігання зерна, акт приймання-передачі зерна при переоформленні тощо.

Також, у квитанції від 18.09.2017 про зупинення реєстрації податкової накладної зазначено, що за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД:1004.

Суд зазначає, що виявлена відповідачем розбіжність пояснюється характером господарської діяльності позивача: ФОП ОСОБА_3 придбано неочищене зерно вівса, маса якого за рахунок зміни якості показників (очистки) зменшилась, внаслідок чого і виникла розбіжність.

Відповідно до підпункту 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Положеннями пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 N 190 "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" передбачено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Аналіз наведеної правової норми свідчить на користь висновку, що у рішенні про відмову у реєстрації податкової накладної повинна бути зазначена чітка підстава відмови.

Натомість, зі змісту оскаржуваного рішення відповідача взагалі неможливо встановити, що саме слугувало підставою для його прийняття, а саме: чи надані платником податку копії документів складені з порушенням законодавства, чи надані документи не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Встановлені обставини свідчать про те, що рішення відповідача про відмову у реєстрації податкової накладної не відповідає критеріям правомірності, встановлених частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи, що позивачем у передбачений чинним законодавством спосіб було надано контролюючому органу належні документи на підтвердження правомірності формування податкової накладної від 12.09.2017 № 5, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про скасування рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 02.10.2017 № 198116/НОМЕР_1 підлягають задоволенню, оскільки останнє не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України та суперечить встановленим у ході судового розгляду справи обставинам.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення ДФС від 27.10.2017 № 22154/НОМЕР_1, яке прийнято за результатами розгляду скарги на рішення Комісії ДФС, суд зазначає наступне.

Зі змісту статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Таким чином, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, позаяк підставою для звернення особи до суду з позовом є її суб'єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод. Однак, обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є об'єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

В контексті наведених правових норм, суд зазначає, що рішення про результати розгляду скарги не відповідає критерію юридичної значимості, не створює для платника жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжують для нього будь-яких обов'язків, оскільки за своєю суттю лише підтверджує підстави прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги ФОП ОСОБА_3 про скасування рішення Державної фіскальної служби України від 27.10.2017 № 22154/НОМЕР_1 про залишення скарги без задоволення, а тому відмовляє у задоволенні позову в цій частині.

Відповідно до підпункту 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 встановлено, що у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Враховуючи, що судом встановлено відсутність у відповідача правових підстав як для зупинення, так і для відмови у реєстрації податкової накладної шляхом прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про зобов'язання відповідача зареєструвати в ЄРНП податкову накладну від 12.09.2017 № 5 підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 2 статті 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас, суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві. Отже, вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб'єктів владних повноважень, при цьому вихід за межі позовних вимог повинен бути пов'язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.

Таким чином, з метою повного захисту прав позивача, суд дійшов висновку зобов'язати відповідача зареєструвати в ЄРНП податкову накладну від 12.09.2017 № 5 датою її фактичного надходження - 18.09.2017.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Згідно з частиною третьою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем за подання до суду даного позову було сплачено судовий збір в загальній сумі 4800,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 06.11.2017 № 1 та від 08.12.2017 № 2.

Оскільки позовні вимоги ФОП ОСОБА_3 задоволено частково, суд дійшов висновку про необхідність відшкодувати останньому 3200,00 грн. сплаченого судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 02.10.2017 № 198116/НОМЕР_1.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 від 12.09.2017 № 5 датою її фактичного надходження - 18.09.2017.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ідентифікаційний код 39292197) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 в АТ "ПроКредит Банк" м. Київ, МФО 320984, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 3200 (три тисячі двісті) грн. 00 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя Є.Д. Кравченко

Суддя М.М. Шаповал

Суддя І.Г. Шевченко

Повний текст постанови складений та підписаний 18.12.2017.