Справа № 808/2302/17
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року о/об 09 год. 33 хв.Справа № 808/2302/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Татаринова Д.В. суддів Бойченко Ю.П., Садового І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автодім Запоріжжя» до Державної фіскальної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, - Запорізька обєднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

28 липня 2017 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Автодім Запоріжжя» (далі позивач ) до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, - Запорізька обєднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (далі третя особа), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність ДФС України стосовно незабезпечення автоматичного збільшення суми, на яку Товариство з обмеженою відповідальністю «Автодім Запоріжжя» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (Е Накл) на 1128840,00 грн. за рахунок зменшення показника загальної суми податку, заявленої платником бюджетного відшкодування (Е Відшкод);

- зобовязати ДФС України збільшити суму, на яку Товариство з обмеженою відповідальністю «Автодім Запоріжжя» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (Е Накл) на 1128840,00 грн. за рахунок зменшення показника загальної суми податку, заявленої платником бюджетного відшкодування (Е Відшкод).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачем подано до Запорізької ОДПІ ГУ ДФС України у Запорізькій області податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2017 року, в якій задекларовано від'ємне значення податку на додану вартість у сумі 1 696 668 грн., з яких 1 128 840 грн. заявлено до бюджетного відшкодування на поточний рахунок платника податку в установі банку та подано Розрахунок бюджетного відшкодування, заяву про повернення бюджетного відшкодування, податкова звітність прийнята органом ДФС та зареєстрована у системі. ГУ ДФС у Запорізькій області проведено перевірку про що складено акт камеральної перевірки даних, задекларованих у податкової звітності з податку на додану вартість ТОВ "Автодім Запоріжжя" за січень 2017 року від 22 березня 2017 року №143/08-29-12-01/39455892. Висновками акту встановлено порушення позивачем норм податкового законодавства, внаслідок чого сума 1 128 840 грн. неправомірно заявлена до бюджетного відшкодування і повинна бути зарахована до податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. На підставі чого було винесено податкове повідомлення - рішення від 05 квітня 2017 року № НОМЕР_1, яким позивачу було відмовлено у бюджетному відшкодуванні раніше заявленої суми 1 128 840 грн. Податкове повідомлення - рішення не оскаржено позивачем в адміністративному або судовому порядку, отже зазначена сума є узгодженою.

За наслідками подання податкової декларації з податку на додану вартість за звітний (податковий) період січень 2017 року позивачу 17 лютого 2017 року зменшено значення показника ЕНакл на 1 128 840 грн., вказана сума відображена у витягу щодо суми податку, на яку платник податку на додану вартість має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з системи електронного адміністрування ПДВ. Позивачу відмовлено у проведенні бюджетного відшкодування в повному обсязі (зменшено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню), отже показник ЕВідшкод підлягав коригуванню на 1 128 840 грн. у бік зменшення. Відповідно ДФС України повинна збільшити значення показника ЕНакл в системі електронного адміністрування ПДВ на 1 128 840 грн. На дату узгодження податкового повідомлення-рішення відповідачем не забезпечене врахування результатів камеральної перевірки під час визначення значення показника ЕВідшкод, внаслідок чого не відбулось автоматичного збільшення суми, на яку платник податку має право зареєструвати додаткові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЕНакл), що зумовило обмеження можливості позивача виконувати обов'язок з реєстрації податкових накладних.

Отже позивач звернувся до Запорізької ОДПІ з листом від 20 квітня 2017 року, в якому просив збільшити реєстраційну суму ЕНакл на 1 128 840 грн.

Представник позивача у судове засідання не прибув, 29 листопада 2017 року надав суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. Позов підтримує та просить задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідачів проти позову заперечив з підстав викладених у письмових запереченнях, відповідно до яких зазначає, що 22 березня 2017 року Запорізькою ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області проведено камеральну перевірку декларації з ПДВ за січень 2017 року, якою встановлено порушення пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України. Дане порушення призвело до зменшення суми, що підлягала бюджетному відшкодуванню, у розмірі 1 128 840 грн. та збільшення суми, що підлягала зарахуванню до складу податкового кредиту наступного (звітного) періоду, у розмірі 1 128 840 грн. На підставі акту перевірки прийнято ППР від 05 квітня 2017 року № НОМЕР_1, яке вручене позивачу. Надалі в режимі «Перевірки» підсистеми «Податковий аудит» ІС «Податковий блок» посадові особи Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області зобовязані вручити платнику, для чого ставиться відмітка у відповідній графі.

Листами від 05 травня 2017 року та 07 липня 2017 року посадова особа відповідача повідомила про наявність помилки під час опрацювання податкового повідомлення рішення. Дана помилка не усунута.

Відповідно частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому проваджені у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно з частиною 1 статті 41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Автодім Запоріжжя" зареєстровано платником податку на додану вартість з 01 лютого 2015 року та присвоєно індивідуальний податковий номер 67, отже товариство набуло обов'язку для нарахування податкових зобов'язань та реєстрації податкових накладних при здійсненні оподатковуваних операцій та право на отримання податкового кредиту.

На виконання обовязку позивачем 17 лютого 2017 року до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС України у Запорізькій області засобами електронного зв'язку подано податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний (податковий) період 2017 рік січень місяць.

Позивачем в податковій декларації задекларовано відємне значення податку на додану вартість у сумі 1 696 688 грн., з яких 1 128 840 грн. заявлено до бюджетного відшкодування на поточний рахунок платника податку в установі банку. До податкової декларації подано розрахунок бюджетного відшкодування та заяву про повернення бюджетного відшкодування.

На підтвердження подання звітності позивачу надійшла квитанція №2: підприємство ТОВ «Автодім Запоріжжя», документ податкова декларація з податку на додану вартість,за період січень 2017 року. Документ доставлено до районного рівня Запорізька ОДПІ ГУ ДФС. Прийнято пакет . На момент прийняття декларації Sнакл складає 1128840,41 грн.

Судом встановлено, що на підставі підпункту 20.1.4. пункту 20.1. статті 20, пункту 75.1 статті 75, у порядку статті 76, пункту 200.10 статті 200 Податкового кодексу України (далі по тексту ПК України) завідувачем сектору контролю за відшкодуванням ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб Запорізької ОДПІ Головного управління ДФС у Запорізькій області ОСОБА_1 проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за січень 2017 року з питань правомірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за січень 2017 року.

В подальшому за результатами проведеної перевірки, відповідачем складено акт №143/08-29-12-01/39455892 від 22 березня 2017 року «про виявлення помилок (порушень) за січень 2017 року».

Висновками акту встановлено, що дані камеральної перевірки ТОВ «Автодім Запоріжжя» свідчать про порушення підпункту «б» пункту 200.4 статті 200 розділу V Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ, пункту 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року №21, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України від 29 січня 2016 року №159/28289 (зі змінами), в результаті чого:

- завищено відємне значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації (рядок 19 рядок 19.1), яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (р. 20.2.1) на суму 1128840 грн.,

- занижено відємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду) (р.21) на суму 1128840,00 грн.

На підставі вищевказаного акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення від 05 квітня 2017 року № НОМЕР_1, в якому зазначено, що виявлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за період січень 2017 року та відсутність права врахування такої суми відємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 1 128 840 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення не було оскаржено позивачем в адміністративному або судовому порядку, отже зазначена в ньому сума є узгодженою.

Позивачем на запит від 25 липня 2017 року №25311654 отримано Витяг щодо суми податку, на яку платник податку на додану вартість має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з системи електронного адміністрування ПДВ № 253111654, щодо суми податку, заявлена платником податку до бюджетного відшкодування, сума становить 1 128 840 грн.

20 квітня 2017 року позивач звернувся до Запорізької ОДПІ з листом №20/4-1, в якому просив збільшити реєстраційну суму ЕНакл на 1 128 840 грн.

У суду відсутні докази, що на момент розгляду справи вимоги позивача виконані, а саме коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (Е Накл) на 1 128 840 грн. за рахунок зменшення показника загальної суми податку, заявленої платником бюджетного відшкодування (Е Відшкод).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02 грудня 2010 року (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий кредит це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно пункту 200 1.1 статті 200 1 Податкового кодексу України, система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у складених (у редакції, чинній до 31 грудня 2016 року виданих) та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 2001.3 статті 2001 цього Кодексу.

Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України, платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (SНакл), обчислену за такою формулою:

SНакл = SНаклОтр + SМитн + SПопРах + sОвердрафт - SНаклВид - SВідшкод - SПеревищ;

де:

SНаклОтр - загальна сума податку за отриманими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, податковими накладними, складеними платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних;

SМитн - загальна сума податку, сплаченого платником при ввезенні товарів на митну територію України;

SПопРах - загальна сума поповнення з поточного рахунку платника податку рахунка в системі електронного адміністрування податку, в тому числі рахунків у системі електронного адміністрування податку платника - сільськогосподарського підприємства, що обрало спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, зазначених у підпунктах "а" - "в" пункту 200-1.2 цієї статті.

SОвердрафт - сума середньомісячного розміру сум податку, які за останніх 12 звітних (податкових) місяців були задекларовані платником до сплати до бюджету та погашені чи розстрочені або відстрочені, а також задекларовані платником - сільськогосподарським підприємством, що обрав спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу.

SНаклВид - загальна сума податку за складеними платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних;

SВідшкод - загальна сума податку, заявлена платником до бюджетного відшкодування з урахуванням сум коригувань та результатів перевірок, що проводяться відповідно до цього Кодексу;

SПеревищ - загальна сума перевищення податкових зобовязань, зазначених платником у поданих податкових деклараціях з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них, над сумою податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В пункті 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 569 «Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість» (далі - Порядок № 569) визначено, що цей Порядок визначає механізм відкриття та закриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість (далі - податок), особливості складення податкових накладних та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних (далі - розрахунки коригування) у такій системі, а також механізм проведення розрахунків з бюджетом з використанням зазначених рахунків.

Отже відповідно до пункту 2 Порядку №569, рахунок у системі електронного адміністрування податку (далі - електронний рахунок) - рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який таким платником перераховуються кошти з власного поточного рахунка у сумі, необхідній для досягнення розміру суми, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), а також у сумі, необхідній для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов'язань. Кошти з такого рахунка підлягають перерахуванню до бюджету та/або на спеціальний рахунок.

В пункті 9 Порядку №569 визначено, що показник УВідшкод підлягає коригуванню за результатами перевірок, що проводяться відповідно до Податкового кодексу України.

Згідно положень статті 200-1, пункту 34 Підрозділу 2 Розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України та Порядку № 569, система електронного адміністрування податку на додану вартість організована на централізованому рівні Державної фіскальної служби України, на цьому ж рівні відбувається і автоматичне обчислення реєстраційної суми щоразу при зміні значення будь-якого з показників формули.

Виходячи з вищевикладеного суд зазначає, що покладено повноваження адміністратора системи електронного адміністрування ПДВ, а також обов'язок щодо забезпечення, у випадках встановлених законом, автоматичного збільшення у системі електронного адміністрування податку на додану вартість реєстраційної суми на суму непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на ДФС України.

Форми і порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість у період виникнення спірних правовідносин були встановлені Порядком заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 23 вересня 2014 року № 966 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 23 січня 2015 року № 13), який був чинний на момент подання позивачем податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2017 року з додатком 3 «Розрахунок суми бюджетного відшкодування» звітний період 2017 рік січень місяць.

Відповідно до пункту 6 Розділу І вказаного порядку, до податкової звітності з податку на додану вартість (далі - податкова звітність) належать податкова декларація з податку на додану вартість з додатками.

У зв'язку з переведенням роботи Державної фіскальної служби України до системи електронного адміністрування ПДВ у штатний режим, зобов'язана була автоматично збільшити значення суми податку, на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Таким чином, ДФС України всупереч вимогам чинного законодавства України в СЕА ПДВ, не забезпечив автоматичне збільшено значення реєстраційної суми на суму від'ємного значення, з яких в сумі 1 128 840 грн., яка була заявлено до бюджетного відшкодування на поточний рахунок платника податку в установі банку зазначена Позивачем в рядку 20.2.1 податкової декларації з податку на додану вартість.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що є протиправна бездіяльність Державної фіскальної служби України у не забезпеченні автоматичного збільшення суми, на яку Товариство з обмеженою відповідальністю «Автодім Запоріжжя» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (Е Накл) на 1 128 840 грн. за рахунок зменшення показника загальної суми податку, заявленої платником бюджетного відшкодування (Е Відшкод).

Суд додатково зазначає, що ДФС України не забезпечивши своєчасне відображення у системі електронного адміністрування ПДВ результатів камеральної перевірки також порушив статтю 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», а саме, права на мирне володіння своїм майном.

Так відповідно до частини 1 статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Практика Європейського суду з прав людини свідчить на користь висновку, що в контексті податкових спорів позбавлення права отримати податкову вигоду (податковий кредит чи бюджетне відшкодування ПДВ обмежень, що не ґрунтуються на вимогах закону у праві вільно розпоряджатись накопиченим за наслідками розрахунків з бюджетом від'ємним значенням з податку на додану вартість) розглядається як позбавлення власності: «…Мирне володіння [майном] означає, що порушення принципу, встановленого у першому реченні [статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод], може мати місце і за відсутності прямого або фізичного втручання у право власності. Так, наприклад, порушення може мати форму позбавлення можливості використати власність, ненадання дозволів, або інших форм перешкоджання реалізації права власності, що є наслідком застосування законодавства або заходів органів державної влади (Рішення Європейського суду з прав людини у справі Wiggins v. Unated Kingdom Appl. 7456/76 (1976))».

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Суд прийшов до висновку, що позовні вимоги до ДФС України про визнання бездіяльності протиправною стосовно незабезпечення автоматичного збільшення суми, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на 1 128 840 грн. за рахунок зменшення показника загальної суми податку, заявленої платником бюджетного відшкодування та зобов'язання збільшити суму, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на 1 128 840 грн. за рахунок зменшення показника загальної суми податку, заявленої платником бюджетного відшкодування є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 8, 11, 69, 70, 71, 94, 158 - 163, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність ДФС України стосовно незабезпечення автоматичного збільшення суми, на яку Товариство з обмеженою відповідальністю «Автодім Запоріжжя» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (Е Накл) на 1 128 840 грн. за рахунок зменшення показника загальної суми податку, заявленої платником бюджетного відшкодування (Е Відшкод).

Зобовязати ДФС України збільшити суму, на яку Товариство з обмеженою відповідальністю «Автодім Запоріжжя» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (Е Накл) на 1 128 840 грн. за рахунок зменшення показника загальної суми податку, заявленої платником бюджетного відшкодування (Е Відшкод).

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автодім Запоріжжя» з бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 3200 (три тисячі двісті) гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини 1 статті 254 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами встановленими статтями 185-186 КАС України.

Головуючий суддя Д.В. Татаринов

Суддя Ю.П. Бойченко

Суддя І.В.Садовий