Справа № 820/4300/17
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 820/4300/17
ХАРКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 грудня 2017 р. м. Харків

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Рубан. В.В.,

за участі

секретаря судового засідання - Абояна І.І.

представника позивача -ОСОБА_1,

представника відповідача - Соляник І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції України в Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, в якому просить суд зобов'язати Головне Управління Національної поліції в Харківській області виплатити ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 25155 грн. 90 коп. за період з 11.11.2016 року по 14.02.2017 року включно.

В судовому засіданні представником відповідача заявлено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. В обґрунтування заявленого клопотання представником відповідача зазначено, що ОСОБА_3 наказом ГУНП в Харківській області від 30.06.2016 № 211о/с було звільнено зі служби в поліції за порушення службової дисципліни. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2017 у справі № 820/4024/16 позивач був поновлений на службі в поліції на посаді заступника командира взводу РПСПОП «Східний корпус» ГУНП в Харківській області. Вимогу про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу вказаною постановою суду у справі № 820/4024/16 судом було задоволено за період з 01.07.2016 по 10.11.2016. Позивач був обізнаний про порушення, як на його думку, його прав з 26.01.2017 у судовому засіданні Харківського апеляційного адміністративного суду під час проголошення рішення, саме з цього моменту почався перебіг строку на звернення до суду. З вимогою про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу позивач звернувся до суду 15.09.2017, тобто майже через 8 місяців. Вказана вимога пов'язана зі звільненням та поновленням позивача на публічній службі. Вищенаведене свідчить, що позивач пропустив строк звернення до суду з вимогою, про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу. ОСОБА_3 не звертався до суду з клопотанням про поновлення строку звернення до суду з позовною вимогою про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу. На підставі зазначеного просила клопотання задовольнити та залишити позовну заяву без розгляду.

Представник позивача проти задоволення заявленого клопотання заперечувала, просила відмовити у його задоволенні.

Дослідивши матеріали позову суд, дійшов висновку, що дане клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2016 р. по справі № 820/4024/16 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції у Харківській області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу та зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2017 р. апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково; постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.11.2016р. по справі № 820/4024/16 скасувано; прийнято нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково; визнано протиправним та скасувано наказ Головного управління Національної поліції у Харківській області від 26.05.2016 р. № 382 в частині притягнення капрала поліції ОСОБА_3, заступника командира взводу РПСПОП "Східний корпус" ГУНП в Харківській області до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби; визнано протиправним та скасувано наказ Головного управління Національної поліції у Харківській області від 30.06.2016 р. № 211 о/с в частині звільнення зі служби капрала поліції ОСОБА_3, заступника командира взводу РПСПОП "Східний корпус" ГУНП в Харківській області; поновилено ОСОБА_3 на посаді заступника командира взводу РПСПОП "Східний корпус" ГУНП в Харківській області з 01 липня 2016 року; стягнуто з Головного управління Національної поліції у Харківській області на користь ОСОБА_3 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 01.07.2016 року по 10.11.2016 року в розмірі 33033, 00 грн. В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Правовідносини з приводу строків звернення до адміністративного суду унормовані, зокрема, ст.99 КАС України, відповідно до якої адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Суд зазначає, що в зазначених спірних правовідносинах поряд зі спеціальними нормами повинні застосовуватись загальні приписи трудового законодавства, а тому, відповідний строк звернення до суду з даними позовними вимогами застосовується без обмежень.

Так, статтею 233 Кодексу законів про працю України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Крім того, суд у даному аспекті застосовує правові висновки Європейського суду з прав людини у рішенні по справі «Мельник проти України» від 28.03.2006 року, де вказано, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Golder v.the United Kingdom» від 21.02.1975 p.), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати закону мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями ( рішення «Guerin v. France» від 29.07.1998 p.). Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розрахувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час, такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту (рішення «Perez de Rada Cavanilles v. Spain від 28.10.1998 року). Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Іліан проти Туреччини" вказав, що правило встановлення обмежень до суду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

У свою чергу, відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

На підставі вищенаведеного, суд не вбачає підстав для залишення без розгляду адміністративної справи за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції України в Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7-11, 99, 100, 155, 163-165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції України в Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

У повному обсязі ухвала виготовлена 18.12.17р.

Суддя Рубан В.В.