Справа № 826/12938/16
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 грудня 2017 року № 826/12938/16

В приміщенні Окружного адміністративного суду міста Києва за адресою у м. Києві по вул. Великій Васильківській, 81-а, Окружний адміністративний суд міста Києва у складі

головуючого Бояринцевої М.А., суддів: Аверкової В.В., Шевченко Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства внутрішніх справ України

про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення на її користь компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати в сумі 24 029,20 грн.

В обґрунтування наведених вимог позивач посилається на Закон України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затверджену наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31 грудня 2007 року № 499, Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, та зазначає, що Міністерством внутрішніх справ України відмовлено у виплаті компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати.

Представник відповідача заперечив по суті заявлених позовних вимог з огляду на положення законів України «Про міліцію», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», «Про відпустки», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року № 114, Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затверджену наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31 грудня 2007 року № 499, постанову Кабінету Міністрів України від 17.07.1992м № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» та зазначив, що нормативно-правовими актами не передбачено виплату особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ грошових коштів за час затримки у розрахунку та вказав, що виплачені кошти мають разовий характер.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_1 звернулася до Міністра внутрішніх справ України Авакова А.Б. із заявою про обрахування та виплату їй компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати.

В заяві зазначено, що наказом Міністерства внутрішніх справи України від 6 серпня 2014 року № 1501 о/с її звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил за п. 64 «г» (через скорочення штатів). Проте, грошове забезпечення за липень 2014 року та 1-6 серпня 2014 року, компенсація за невикористану відпустку за 2014 рік та одноразова грошова допомога на загальну суму 36 025,79 грн. здійснені тільки 12 травня 2016 року на підставі постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 грудня 2014 року, додаткової постанови від 22 лютого 2016 року та виконавчого листа від 22 лютого 2016 року у справі № 826/14227/14.

За результатами розгляду звернення, Міністерство внутрішніх справ України листом від 22 липня 2016 року за № 15/2-Х-984 повідомило ОСОБА_1, що підставою для виплат за рішенням суду є завірена належним чином копія постанови Окружного адміністративно суду міста Києва від 22 лютого 2016 року № 826/14227/14, яка надійшла до Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України від Департаменту юридичного забезпечення 11 квітня 2016 року та на виконання рішення суду проведено розрахунок з належних виплат.

Відповідно до статті 1 Закону України від 19.10.2000 № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» (із змінами та доповненнями, далі - Закон № 2050-ІІІ) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 2 Закону № 2050-ІІІ встановлено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру:

пенсії;

соціальні виплати;

стипендії;

заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159.

Дія цього Порядку поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи) (пункт 1 Порядку).

Компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року (пункт 2 Порядку).

Згідно пункту 3 Порядку компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру:

- пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат);

- соціальні виплати (допомога сім'ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо);

- стипендії;

- заробітна плата (грошове забезпечення).

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 грудня 2014 року у справі № 826/14227/14 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про зобов'язання вчинити певні дії, позов задоволено частково, стягнуто з Міністерства внутрішніх справ України на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з липня 2014 року по 6 серпня 2014 року у розмірі та порядку, що передбачені Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженого наказом МВС України від 31.12.2007р. №499; стягнуто з Міністерства внутрішніх справ України на користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористану відпустку за 2014 рік у розмірі та порядку, що передбачені постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати" від 08.02.1995р. №100; стягнуто з Міністерства внутрішніх справ України на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні у зв'язку із скороченням штатів у розмірі та порядку, що передбачені постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати" від 08.02.1995р. №100.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 15 жовтня 2015 року № К/800/16876/15 касаційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України задоволено частково, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 грудня 2014 року змінено, абзац третій резолютивної частини викладено в наступній редакції: «Стягнути з Міністерства внутрішніх справ України на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористану відпустку за 2014 рік та одноразову грошову допомогу при звільненні», абзац четвертий резолютивної частини постанови виключено.

22 лютого 2016 року Окружним адміністративним судом міста Києва прийнята додаткова постанова, згідно якої визначено, що стягненню з Міністерства внутрішніх справ України на користь позивача підлягає грошове забезпечення за період з липня 2014 року по 06 серпня 2014 року в розмірі 7 918,37 грн.; за невикористану відпустку - у сумі 2 354,11 грн.; одноразова грошова допомога - у сумі 25 753,31 грн.

Таким чином, позивачу підлягали наступні виплати: грошове забезпечення за період з липня 2014 року по 6 серпня 2014 року, компенсація за невикористану відпустку та одноразова грошова допомога.

Разом з тим, право на грошову компенсацію за невикористані щорічні відпустки визначено статтею 24 Закону України «Про відпустки», виплата одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби передбачена Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України від 15.11.1996 № 504/96-ВР «Про відпустки» (із змінами та доповненнями) у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки.

Згідно частини першої статті 9 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) у разі звільнення зі служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв'язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв'язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 16 років, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Виходячи з системного аналізу наведених норм права суд приймає до уваги позицію відповідача, що компенсація за невикористану відпустку та одноразова грошова допомога мають разовий характер.

При цьому, відповідно до статті 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" компенсація втрати частини доходів сплачується лише в разі коли ці доходи не мають разового характеру.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 15 червня 2011 року № К-39111/10.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати в частині компенсації за невикористану відпустку та одноразову грошову допомогу.

Щодо компенсації за несвоєчасну виплату грошового забезпечення, суд зазначає наступне.

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону N 2050-III та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 29 липня 2015 року N К/800/27568/14.

Як встановлено під час розгляду справи, позивачу несвоєчасно виплачено грошове забезпечення з липня 2014 року по 06 серпня 2014 року в розмірі 7 918,37 грн., а тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для компенсації позивачу втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення.

При цьому, суд не приймає до уваги доводи відповідача, що нормами спеціальних нормативно-правових актів не передбачено виплату особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ грошових коштів за час затримки у розрахунку та зазначає наступне.

Дія Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - органом ПФУ) добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 18 листопада 2014 року № 21-518А14.

Щодо розміру компенсації позивачу втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення в розмірі 7 918,37 грн., суд зазначає наступне.

Згідно статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Відповідно до пункту 4 Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Згідно розрахунку суми компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, величина приросту індексу споживчих цін за вересень 2014 року - травень 2016 року становить 66,7 %.

З урахуванням наведеного, розмір компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, яка підлягає нарахуванню позивачу, становить 5 281,55 грн.

Відповідно до статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною четвертою статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

В контексті наведеного суд зазначає, що під час розгляду справи судом встановлено наявність правових підстав щодо стягнення на користь ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів виплати грошового забезпечення в сумі 5 281,55 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині, тому позов визнається таким, що підлягає задоволенню частково.

Керуючись статтями 98, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Міністерства внутрішніх справ України на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати в сумі 5 281 (п'ять тисяч двісті вісімдесят одна) грн. 55 коп.

3. У задоволенні інших вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий М.А.Бояринцева

Судді В.В. Аверкова

Н.М.Шевченко