Справа № 328/2794/17
Суддя: Курдюков В. М.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області в складі головуючий суддя Курдюков В.М., при секретарі судового засідання Ладики М.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДВСУ у Запорізькій області про оскарження повідомлення про повернення документів та визнання дій протиправними в порядку ст.181 КАС України,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДВСУ у Запорізькій області, яким просить: 1) відкрити провадження в порядку ст.181 КАС України; 2) визнати протиправним і нікчемним повідомлення відповідача від 09.10.2017 року про повернення документів стягувачу без прийняття до виконання; 3) скасувати як незаконне повідомлення відповідача від 09.10.2017 року про повернення документів стягувачу без прийняття до виконання; 4) зобов'язати відповідача на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, Законом «Про виконавче провадження», забезпечити виконання судового рішення у справі №2-а-3497/2011 прийнятого на користь ОСОБА_1; 5) розглянути справу в порядку письмового провадження і про прийняте судом рішення повідомити позивача.

Позов обґрунтовує наступним.

13.09.2011 року у справі №2-а-3497/2011 постановою Токмацького районного суду Запорізької області відповідач ГУПСЗН Запорізької ОДА (пізніше перейменований на Департамент соціального захисту населення ЗОДА) зобов'язаний здійснити перерахунок та виплатити мені разову грошову допомогу до 05 травня за 2011 рік, встановлену ч.V ст. 12 ЗУ«Про статус ветеранів війни,гарантії їх соціального захисту» з урахуванням різ ниці вже виплаченої суми». На підставі ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2013 року рішення набрало законної сили і 10.09.2013 року отримано виконавчий лист. 04 березня 2016 року ухвалою Токмацького районного суду у справі №328/758/14-а замінено сторону виконавчого провадження на Департамент соціального захисту населення Запорізької ОДА та змінено спосіб і порядок виконання на: «стягнути з Департаменту соціального захисту населення Запорізької ОДА на користь ОСОБА_1 за 2011 рік недоплачену суму разової грошової допомоги до 5 травня відповідно до ч.V ст.12 ЗУ«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з урахуванням різниці вже виплаченої суми». Боржник листом вих.№032-40/183 від 31.05. 2017 року повідомив, що позивачу з урахуванням вже виплаченої суми, нараховано 3 360 грн. за судовим рішенням у справі №2-а-3497/2011. 04 березня 2016 року ухвалою Токмацького районного суду у справі №328/775/16-а поновлено строк для пред'явлення до виконання виконавчого листа у справі №2-а-3497/2011 року.

26.09.2017 року виконавчі документи з заявою про виконання судового рішення в силу дії ч.1 ст.1291 Конституції України,як закону найвищої юридичної сили та закону про дії позивача в порядку, встановленому чинним ЗУ«Про виконавче провадження» надіслано відповідачу. Ігноруючи законодавчо визначені правові норми, відповідач 09.10.2017 року прийняв рішення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання,про що надіслав позивачу повідомлення. 15.10.2017 року позивач отримав повернуті документи. Зазначене підтверджує копією повідомлення та поштового конверта. Вважає, що дії відповідача мають протиправний характер і порушують позивача законні права та інтереси щодо виконання судового рішення, яке набрало законної сили, свідчать про абсолютний непрофесіоналізм ДВС. Позовна заява подається в 9 день з дня отримання оскаржуваного повідомлення. Мотиви (непідвідомчість) оскаржуваного повідомлення є надуманими.

Таким чином, керуючись зазначеними правовими нормами відповідач зобов'язаний був вжити заходів по безумовному виконанню судового рішення. Натомість позивачу запропоно вано звернутись до відділу примусового виконання рішень, яке є структурним підрозділом відповідача. Але чотирирічне листування з органами ДВС свідчить про наявність повідомлень саме цього відділу про повернення виконавчого документу. Отже відповідач пропонує стягувачу витратити додаткову суму коштів на поштові відправлення з метою досягнення відмови в прийнятті до виконання судового рішення, яке підлягає обов'язковому виконанню а держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. В такий спосіб відповідач вичікуватиме позивача смерті, аби забезпечити під будь-яким приводом не виконання судового рішення, порушення позивача законних прав і інтересів. Закону. Конституції та врешті-решт Рішень КСУ та Європейського суду з прав людини.

Згідно ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів є завершальною стадією судового провадження. Тобто судове провадження,розпочате судом в 2011 році залишається незакінченим вже протягом 6 років завдяки зусиллям виконавчої служби, що є порушенням розумних строків розгляду судової справищередбаченим ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Позивач в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову заперечує. Надав заперечення наступного змісту.

Ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 вважають позов безпідставним, необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Щодо здійснення дій відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 440 від 03.09.2014 «Про затвердження Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою».

03.10.2017 позивачем було подано до Управління державної виконавчої служби Головного «територіального управління юстиції у Запорізькій області заяву про виконання рішення суду від 30.09.2017 відповідно до пункту 3 розд 1 Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», постанови Кабінет)' Міністрів України № 440 від 03.09.2014 «Про затвердження Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою» з проханням: «прийняти до обліку, внести до Реєстру відомості по цій справі і передані документи справи до Державної казначейської служби України, повідомити ідентифікатор для доступу до Реєстру». До заяви було додано, зокрема: оригінал виконавчого листа, копію постанови Токманького районного суду від 13.09.2011, ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.06,2013 № 2-а-3497/2011, копію ухвали Токманького районного суду Запорізької області від 27.03.2014 № 328/758/14-а, копію паспорта, довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру.

Відповідно до пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом. подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом.

Слід зазначити, що відповідно до пункту 3 Постанови № 440 рішення подаються до органів державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів для погашення заборгованості.

Відповідно до п. 1 Постанови № 440, цей Порядок визначає механізм обліку виконавчих документів та судових рішень, передбачених пунктом 3 розділу 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", інвентаризації та погашення заборгованості за ними.

Відповідно до п. 2 Постанови № 440. визначено, що рішення - це виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" суб'єкти, які видані або ухвалені до 1 січня 2013 року.

Відповідно до листа Міністерства юстиції України від 27.10.2015 № 3095-0-32-15: "При цьому строк і порядок набрання постановою суду законної сили встановлюється судом у резолютивній частині самої постанови (стаття 163 Кодекс) адміністративного судочинства України). Відповідно до статті 14 вказаного Кодексу судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді ухвалюється іменем України.

Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання па всій території України.

Особам, які беруть у часть у справі, а також особам, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки. забезпечується право на апеляційне та касаційне оскарження рішень адміністративного суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, відповідно до Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою КабінМіністрів України від 03.09.2014 № 440 (далі - Постанова № 440) підлягають виконанню судові рішення, які набрали законної сили до 01 січня 2013".

Що також підтверджується судовою практикою (постановою Токмацького районного суду Запорізької області від 03.11.2017 № 2-а/328/101/17, додається).

Згідно поданого виконавчого документу рішення суду набрало законної сили після 01.01.2013 а саме: 19.06.2013. На підставі викладеного Управлінням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області направлено лист № 184-03-40/03-40 від 09.10.2017 про повернення документів.

Таким чином дії Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області відповідають вимогам Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та постанови Кабшету Міністрів України від 03.09.2014 № 440 "Про затвердження Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою".

На виконання постанови № 440 Управлінням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області виконавчі дії не здійснюються.

Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини, та відповідні їм правовідносини.

26.09.2017 року виконавчі документи з заявою про виконання судового рішення в силу дії ч.1 ст.1291 Конституції України, як закону найвищої юридичної сили та закону про дії позивача в порядку, встановленому чинним ЗУ«Про виконавче провадження» надіслано відповідачу. Ігноруючи законодавчо визначені правові норми, відповідач 09.10.2017 року прийняв рішення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання,про що надіслав позивачу повідомлення. 15.10.2017 року позивач отримав повернуті документи. Зазначене підтверджує копією повідомлення та поштового конверта. Дії відповідача мають протиправний характер і порушують позивача законні права та інтереси щодо виконання судового рішення, яке набрало законної сили, свідчать про абсолютний непрофесіоналізм ДВС.Позовна заява подається в 9 день з дня отримання оскаржуваного повідомлення.

Відповідно до пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом. подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом.

Відповідно до пункту 3 Постанови № 440 рішення подаються до органів державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів для погашення заборгованості.

Відповідно до п. 1 Постанови № 440, цей Порядок визначає механізм обліку виконавчих документів та судових рішень, передбачених пунктом 3 розділу 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", інвентаризації та погашення заборгованості за ними.

Відповідно до п. 2 Постанови № 440 визначено, що рішення - це виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" суб'єкти, які видані або ухвалені до 1 січня 2013 року.

Відповідно до листа Міністерства юстиції України від 27.10.2015 № 3095-0-32-15: "При цьому строк і порядок набрання постановою суду законної сили встановлюється судом у резолютивній частині самої постанови (стаття 163 Кодекс) адміністративного судочинства України). Відповідно до статті 14 вказаного Кодексу судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді. ухвалюється іменем України.

Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання па всій території України.

Особам, які беруть у часть у справі, а також особам, які не брали участі у справі. якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, забезпечується право на апеляційне та касаційне оскарження рішень адміністративного суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, відповідно до Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою КабінМіністрів України від 03.09.2014 № 440 (далі - Постанова № 440) підлягають виконанню судові рішення, які набрали законної сили до 01 січня 2013".

Згідно поданого виконавчого документу рішення суду набрало законної сили після 01.01.2013 а саме: 19.06.2013. На підставі викладеного Управлінням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області направлено лист № 184-03-40/03-40 від 09.10.2017 про повернення документів.

Дії Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області відповідають вимогам Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та постанови Кабшету Міністрів України від 03.09.2014 № 440 "Про затвердження Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою".

На виконання постанови № 440 Управлінням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області виконавчі дії не здійснюються.

Крім того, як вбачається з Повідомлення від 09.10.2017 року позивачу не тільки були повернуті документи без прийняття до виконання, а і роз'яснено, що подані виконавчі документи рекомендують пред'явити до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, для виконання в порядку встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що твердження позивача про те, що дії відповідача порушують його законні права на затягують виконання судового рішення і суперечать Закону України «Про виконавче провадження» є безпідставними, державний виконавець діяв у відповідності з приписами Закону України «Про виконавче провадження» та в межах своїх повноважень, а тому підстав для скасування повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 09.10.2017 року та поновлення виконавчого провадження, суд не вбачає.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.17, 19, 69, 71, 105, 160-163, 171-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДВСУ у Запорізькій області про оскарження повідомлення про повернення документів та визнання дій протиправними в порядку ст.181 КАС України відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: