Справа № 720/1202/17
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 720/1202/17

Головуючий у 1-й інстанції: Павлінчук С.С.

Суддя-доповідач: Кузьмишин В.М.

14 грудня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Боровицького О. А. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на постанову Новоселицького районного суду Чернівецької області від 30 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною відмови в перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити дії щодо перерахунку пенсії,

В С Т А Н О В И В :
в серпні 2017 року позивач звернувся до Новоселицького районного суду Чернівецької області з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язано відповідача здійснити перерахунок існуючого розміру пенсії та її виплату, починаючи з 21 липня 2017 року з урахуванням усіх складових грошового забезпечення, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у відповідності до вимог законодавства, що діяло на момент її призначення відповідно до ст. 41 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та зазначених у довідках ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17 березня 2017 року № 104 та Чернівецького обласного військового комісаріату від 04 квітня 2017 року № 383, а саме: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, одноразових премій згідно з Дисциплінарним статутом, щомісячної додаткової грошової винагороди та здійснити доплату з урахуванням виплачених сум з 21 липня 2017 року.

Постановою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 30 жовтня 2017 року позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність позивача та зобов`язано відповідача розглянути заяву позивача про перерахунок пенсії від 21.07.2017 року з прийняттям відповідного рішення.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Новоселицького районного суду Чернівецької області від 30 жовтня 2017 року та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а також відсутні клопотання від осіб, які беруть участь у справі про розгляд справи за їх участю, суд визнав за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Так, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами адміністративної справи, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області з 28 грудня 2014 року та йому призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби деяких інших осіб".

При призначенні пенсії позивачу до розміру грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, не враховано такі види додаткового грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням, які дають право на підвищення пенсії: матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, матеріальну допомогу на оздоровлення, одноразові премії згідно з Дисциплінарним статутом та щомісячну додаткову грошову винагороду, що призвело до зменшення розміру пенсії.

21 липня 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії із врахуванням вказаних виплат, додавши до заяви довідку ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17 березня 2017 року № 104 та Чернівецького обласного військового комісаріату від 04 квітня 2017 року № 383.

Проте відповідач листом від 31 липня 2017 року № 248/Г-11 фактично відмовив позивачу у перерахунку пенсії, зазначивши, що відсутні законні підстави для врахування при обчисленні пенсії одноразових грошових виплат.

Не погодившись із вказаним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії, а тому зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 41 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Однак, колегія суддів не погоджується з доводами позивача, що з усіх сум отримуваного грошового забезпечення, з яких було сплачено страхові внески, обчислюється розмір пенсії військовослужбовця.

Так, згідно з частиною 2 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

З аналізу вказаної норми слідує, що до складу грошового забезпечення військовослужбовця входять основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Норми і порядок пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі визначено Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсії.

Частиною 3 статті 43 цього Закону (у редакції, чинній на час призначення пенсії) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При цьому, серед переліку складових грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, наведених у частині 3 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії), відсутні одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Крім того, частиною 3 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено вичерпний перелік щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що враховуються при призначенні пенсії, а саме: надбавки, доплати, підвищення, а тому такі види додаткового грошового забезпечення як: матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, матеріальна допомога на оздоровлення, одноразові премії відповідно до Дисциплінарного статуту, щомісячна додаткова грошова винагорода не включені Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до переліку щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що враховуються при призначенні пенсії.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що одноразові додаткові види грошового забезпечення обґрунтовано не враховано відповідачем при визначенні розміру грошового забезпечення позивача для обчислення пенсії.

Також в рішенні від 13 травня 2015 року по справі № 1-9/2015 Конституційний Суд України дійшов висновку, що виключно Верховна Рада України шляхом прийняття законів визначає види грошового забезпечення для обчислення та перерахунку пенсій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а Кабінет Міністрів України вживає заходів щодо забезпечення права осіб на пенсійне забезпечення, керуючись Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 69 Закону України "Про Конституційний Суд України" рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов`язковими до виконання.

Згідно з висновками Конституційного Суду України, наведеними у рішенні від 13 травня 2015 року по справі № 1-9/2015, аналіз положень приписів статті 43 та 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" вказує на єдиний підхід законодавця до визначення видів грошового забезпечення військовослужбовців, які враховуються як при призначенні пенсій (стаття 43), так і при перерахунку раніше призначених пенсій (стаття 63), виключно Верховна Рада України шляхом прийняття законів визначає види грошового забезпечення для обчислення та перерахунку пенсій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за Законом. Перелік щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, введення яких є підставою для перерахунку пенсій зазначених категорій осіб, визначається виключно законами України.

При цьому, положеннями частини 3 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначено виключний перелік певних видів складових грошового забезпечення військовослужбовця на підставі яких проводиться призначення пенсії.

Колегія суддів зазначає, що включення матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, одноразових премій відповідно до Дисциплінарного статуту, щомісячної додаткової грошової винагороди до розміру грошового забезпечення та сплата з вказаних складових внесків на загальнообов`язкове страхування не доводить наявність підстав для включення їх до складу грошового забезпечення з якого обчислюється пенсія, оскільки такі підстави законодавчо не закріплені.

Приписами частини 3 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" повноваження з визначення порядку призначення та виплати пенсій військовослужбовцям надано Кабінету Міністрів України.

Так, відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: окладу за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; окладу за військове або спеціальне звання; процентної надбавки за вислугу років; додаткових видів грошового забезпечення, що надаються щомісячно (надбавки за вчене звання і науковий ступінь, кваліфікацію та умови служби).

Таким чином, перелік видів грошового забезпечення, які враховуються при призначенні пенсії, визначений наведеною постановою Кабінету Міністрів України, відповідає приписам частини 3 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Враховуючи те, що частиною 3 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не передбачено врахування всіх видів грошового забезпечення, які були виплачені військовослужбовцю за час проходження служби та з яких сплачено страхові внески при призначенні пенсії, а наведений вказаною нормою перелік видів грошового забезпечення, які є підставою для призначення пенсії, є вичерпним, то колегія суддів зазначає, що рішення відповідача про відмову у проведенні перерахунку пенсії позивачу є правомірним.

При цьому, колегія суддів вважає необґрунтованими посилання позивача на висновки Верхового Суду України, які викладені в постанові від 10 березня 2015 року по справі № 21-70а15, як на підставу необхідності обчислення розміру грошового забезпечення з врахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, одноразових премій відповідно до Дисциплінарного статуту, щомісячної додаткової грошової винагороди, з огляду на те, що у вказаному рішенні Верховним Судом України розглядались правовідносини щодо включення до складу грошового забезпечення вищезазначених складових, які виникли у 2013 році. Разом з тим, висновки зазначеної постанови Верхового Суду України не можуть бути враховані при розгляді даної справи, оскільки дані правовідносини виникли у 2016 році.

Крім того, Конституційний Суд України 13 травня 2015 року зробив свої висновки, які є обов`язковими при застосуванні норм права, яких вони стосуються.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Що стосується висновків суду щодо неприйняття відповідачем рішення про відмову у перерахунку пенсії, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що з аналізу листа ГУПФУ в Чернівецькій області та матеріалів справи суд встановив фактичну відмову у такому перерахунку, а тому часткове задоволення позову шляхом зобов`язання відповідача розглянути заяву позивача з прийняттям відповідного рішення суперечить вимогам чинного законодавства України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального права, а також враховано не всі встановлені у справі обставини, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Згідно з статтею 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області задовольнити повністю.

Постанову Новоселицького районного суду Чернівецької області від 30 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною відмови в перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити дії щодо перерахунку пенсії скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Боровицький О. А. Сушко О.О.