Справа № 804/1218/17
Суддя: Маринчак Н.Є.
Дата ухвалення: 2017-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" листопада 2017 р. м. Київ К/800/26312/17

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого: Маринчак Н.Є.

Суддів: Веденяпіна О.А., Цвіркуна Ю.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2017 року

у справі №804/1218/17за позовом ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1.)

до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (надалі - ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська)

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська від 19.07.2016 року №19/07/6-ТР.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.03.2017 року адміністративний позов задоволено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано недоведеністю відповідачем тієї обставини, що вартість належного позивачу автомобіля становить більше 750 розмірів мінімальної заробітної плати.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.07.2017 року постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.03.2017 року скасовано та прийнято нову - про відмову в задоволенні позову.

Ухвалюючи вказане рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідачем при прийнятті оспорюваного податкового повідомлення-рішення цілком об'єктивно використано офіційну інформацію про середню ринкову вартість автомобіля, що належить позивачу, відповідно до даних з офіційного веб-сайту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, за якою вартість легкового автомобіля Land Rover, модель Range Rover Sport 5.0, внутрішнього згорання, бензин, АТ, 2013 року випуску, з пробігом 200000 км., складає 1443821,40 грн., що є більше 750 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2016 року.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.07.2017 року та залишити в силі постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.03.2017 року, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

З огляду на звернення позивача до суду з клопотаннями про прискорення розгляду справи від 13.09.2017 року, від 22.09.2017 року та від 30.10.2017 року ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09.11.2017 року призначено справу до касаційного розгляду в судовому засіданні.

Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 222 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, наведені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями, відповідачем 19.07.2016 року прийнято податкове повідомлення-рішення №19/07/6-ТР, згідно з яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 25000,00 грн., оскільки він є власником легкового автомобіля марки Land Rover, модель Range Rover Sport, 2013 року випуску, середньоринкова вартість якого становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати та який відповідно до вимог пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) є об'єктом оподаткування транспортним податком.

При наданні оцінки правомірності прийняття вказаного податкового повідомлення-рішення слід враховувати таке.

01.01.2015 року набрав чинності Закон України від 28.12.2014 року №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким, зокрема, викладено в новій редакції ст. 267 Податкового кодексу України та введено новий транспортний податок.

Так, відповідно до пп. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Згідно з пп. 267.3.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

За правилами п. 267.4 ст. 267 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000,00 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Законом України від 24.12.2015 року №909-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» внесено зміни до ст. 267 Податкового кодексу України, які набрали чинності з 01.01.2016 року.

Зокрема, положення пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України викладено в редакції, відповідно до якої об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 року №66 затверджено Методику визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів та внесення змін у додатки 1 і 2 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів.

Згідно з п. 2 цієї Методики середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 року №403 (Офіційний вісник України, 2013 року, №44, ст. 1576), де за ціну нового транспортного засобу (Цн) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Відповідно до п. 14 Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг.

Отже, для визначення об'єкта оподаткування транспортним податком в розпорядженні органу Державної фіскальної служби має бути інформація про середньоринкову вартість певного автомобіля із врахуванням його марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач та пробігу.

За змістом ч. 4, ч. 5 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд повинен: визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів, і вжити заходів до своєчасного їх подання.

Предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи та які належить установити при ухваленні судового рішення.

В порушення наведених процесуальних приписів, які зобов'язують суд, зокрема, вжити передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, суди попередніх інстанцій не витребували в контролюючого органу доказів, які б свідчили про обґрунтованість визначення середньоринкової вартості належного позивачу легкового автомобіля, у тому числі щодо його фактичного пробігу.

Зокрема, як зазначив суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні, при розрахунку вартості легкового автомобіля марки Land Rover, модель Range Rover Sport, який належить ОСОБА_1, ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська застосувала пробіг 200000 км., що є середнім за три роки використання, виходячи з коефіцієнту за середньорічним пробігом 0,5. Тобто, фактичний пробіг цього транспортного засобу встановлено не було.

В свою чергу, невстановлення інформації щодо фактичного пробігу належного позивачу легкового автомобіля унеможливлює здійснення правильного розрахунку середньоринкової вартості вказаного транспортного засобу та, як наслідок, об'єктивність висновку щодо законності прийняття відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, ухвалені судові рішення не можна вважати законними та обґрунтованими.

Зважаючи на наведене, касаційна інстанція на підставі ст. 227 Кодексу адміністративного судочинства України дійшла висновку про направлення справи на новий розгляд для повного, достовірного з'ясування та правильного вирішення цього спору.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 березня 2017 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2017 року - скасувати та направити справу на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: ___________________ Н.Є. Маринчак

Судді: ___________________ О.А. Веденяпін

___________________ Ю.І. Цвіркун