Справа № 816/2072/17
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/2072/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Головка А.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання - Крутько О.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Гонжак К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

21 листопада 2017 року ОСОБА_3 /надалі - позивач/ звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області /надалі - відповідач/, у якій просив:

- визнати протиправними дії стосовно відмови у наданні ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Абазівської сільської ради Полтавського району, викладену у листі від 29.09.2017 № 13576/6-17;

- зобов'язати у межах своєї компетенції повторно розглянути та вирішити відповідно до закону клопотання ОСОБА_3 від 26.08.2017 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Абазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на незгоду із мотивами для відмови йому у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вищевказаної земельної ділянки у власність, наведених у листі від 29.09.2016 № 13576/6-16, а саме, що земельна ділянка, на яку претендує позивач включена до переліку земельних ділянок, право оренди на які виставляється на торгах у формі аукціону згідно наказу № 231 від 26.08.2016. Зазначав, що відповідачем не наведено жодної з викладених у статті 123 Земельного кодексу України підстав, за яких позивачу може бути відмовлено, а наведена відповідачем підстава не входить до цього переліку, а тому надана йому відмова є протиправною.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечував, посилаючись на правомірність оскаржуваного рішення та дій ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, звертав увагу суду, що рішення, оформлене наказом від 26.08.2016 № 231 "Про організаційні заходи щодо підготовки лоту до проведення земельних торгів", прийнято відповідачем раніше ніж позивач звернувся до них з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а тому наказ не порушує права позивача.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 26.09.2017 ОСОБА_3 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2,00 га у власність для ведення особистого селянського господарства на території Абазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області за межами населених пунктів /а.с. 10/.

До клопотання додано графічні матеріали про бажане місцерозташування та розмір земельної ділянки, копію паспорта та ідентифікаційного коду, довідка учасника АТО.

Рішенням ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 29.09.2017 за вих. № 13576/6-17 повідомлено позивача про те, що відповідно до наказу ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 26.08.2016 № 231 земельна ділянка на яку претендує ОСОБА_3 включена до переліку земельних ділянок право оренди яких виставляється на торгах у формі аукціону /а.с. 9/.

В судовому засіданні представник відповідача пояснювала, що відповідна інформація про означені земельні ділянки представлена у вигляді довідкових альбомів - атласів з картографічними матеріалами по окремих масивах/земельних ділянках у відповідних районах в розрізі сільських рад та міст обласного значення, які опубліковані на веб-сайті ГУ Держгеокадастру у Полтавській області.

Враховуючи, що позивач претендував на земельну ділянку не з переліку зарезервованих, які можуть бути надані учасникам АТО і членам загиблих учасників АТО за рахунок земель державної та комунальної власності, що перебувають у запасі, а земельна ділянка на яку претендує ОСОБА_3 включена до переліку земельних ділянок право оренди яких виставляється на торгах у формі аукціону ще до звернення позивача із відповідним клопотанням, то відповідач вважає свою відмову правомірною.

Із такою позицією не погоджується ОСОБА_3 та його представник, пояснюючи, що позивач має право звернутися до уповноважених органів з проханням виділити йому у власність будь-яку вільну земельну ділянку згідно даних Публічної кадастрової карти України.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам, суд виходить із наступного.

Статтею 14 Конституції України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Підстави набуття права на землю шляхом передачі ділянок у власність встановлюються нормами Земельного кодексу України.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 116 Кодексу громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з п.п. 12 п. 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.02.2015 №14, Головне управління Держгеокадастру в області відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Отже відповідача наділено повноваженнями розпоряджатися земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності. Це право позивачем не оспорюється.

Згідно ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Відповідачем відмовлено у задоволенні клопотання позивачу, посилаючись на наявність наказу ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 26.08.2016 № 231 про те, що земельна ділянка на яку претендує позивач включена до переліку земельних ділянок право оренди яких виставляється на торгах у формі аукціону.

Статтею 134 Земельного кодексу України визначено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною 2 ст. 135 Земельного кодексу України визначено, що продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) здійснюється виключно на земельних торгах, крім випадків, встановлених частинами другою і третьою статті 134 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 Земельного кодексу України, організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами.

У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу.

Частина третя статті 136 Земельного кодексу України передбачає, що земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

ГУ Держгеокадастру у Полтавській області видано наказ "Про організаційні заходи щодо підготовки лоту до проведення земельних торгів" від 26.08.2016 № 231. Відповідно до даного наказу земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності, не надану у власність та користування визначено до продажу на земельних торгах у формі аукціону права оренди на неї, площею 40,8578 га, кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за межами населених пунктів на території Абазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області /а.с. 23-24/.

Із розробленням технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки земельна ділянка площею 40,8578 га кадастровий номер НОМЕР_1 була поділена, у зв'язку з чим площа земельної ділянки зменшилась.

В результаті поділу площа земельної ділянки, право оренди щодо якої планується реалізувати на земельних торгах, становить 39,1467 га, кадастровий номер НОМЕР_2.

Матеріалами справи підтверджується, що земельна ділянка, на яку претендує позивач, накладається на земельну ділянку, право оренди щодо якої планується реалізувати на земельних торгах.

Із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо земельної ділянки у розмірі 2,00 га позивач звернувся 26.09.2017, тобто вже після прийняття відповідачем наказу про включення спірної земельної ділянки до переліку земельних ділянок, права на яку виставлені на земельні торги.

З огляду на зазначене, ГУ Держгеокадастру у Полтавської області на момент прийняття наказу "Про організаційні заходи щодо підготовки лоту до проведення земельних торгів" від 26.08.2016 № 231 діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, встановлений чинним законодавством.

Оцінюючи доводи позивача із посиланням на ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України, згідно якої не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них, зокрема, у разі передачі громадянам земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства тощо, суд виходить з наступного.

З 03.04.2016 року, положення ст. 134 Земельного кодексу України, на які посилається позивач, виключено. При цьому, суд зазначає, що ч. 3 цієї статті встановлює пільги для учасників бойових дій. Однак в даному випадку наведена земельна ділянка визначена, як така що підлягає продажу на земельних торгах, і відповідно до неї застосовуються положення ч.3 ст. 136 ЗК України.

Земельний кодекс України не встановлює, що звернення особи, навіть тієї, яка має переважне право, із клопотанням про виділення у власність певної земельної ділянки не скасовує в автоматичному порядку раніше прийняті накази щодо розпорядження цією земельною ділянкою.

Навпаки, ч. 3 ст. 136 ЗК України, встановлює заборону відчуження, передачі в користування таких земельних ділянок. А надання дозволу на розробку проекту землеустрою є діями направленими саме на відчуження (передачу в користування в випадку оренди) земельної ділянки.

Відповідно в разі віднесення земельної ділянки до таких, права власності чи користування яких визначається на торгах, надання дозволу на розробку проекту землеустрою прямо протирічить закону.

Тобто, в даному випадку існує невідповідність місця розташування об'єкта вимогам закону.

Оскільки наказ відповідача "Про організаційні заходи щодо підготовки лоту до проведення земельних торгів" від 26.08.2016 № 231 прийнято до звернення позивача із вищезгаданим клопотанням, то суд погоджується із доводами відповідача, що в даному випадку Кодекс містить заборону на відчуження, передання в заставу, надання у користування означеної земельної ділянки до завершення торгів ні підставі ч. 3 ст. 136 Земельного кодексу України.

Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 18 грудня 2017 року.

Суддя А.Б. Головко