Справа № 490/2950/17
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2017 р.м.ОдесаСправа № 490/2950/17

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Гуденко О.А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Осіпова Ю.В.,

суддів Димерлій О.О., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 вересня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

04.04.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва із адміністративним позовом до УПП в м. Миколаєві ДПП НПУ, в якому просив суд скасувати постанову АР №779075 від 25.03.2017р. інспектора 1 роти 3 батальйону УПП у м. Миколаєві лейтенанта поліції ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірна постанова інспектора є неправомірною, оскільки була прийнята з порушенням процесуальних норм законодавства та до того ж, позивачем зазначене у постанові правопорушення взагалі не скоював, оскільки усі необхідні документи були у автомобілі.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 вересня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Скасовано постанову серії АР №779075 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП від 25.03.2017р. Закрито провадження по адміністративній справі за постановою серії АР №779075 від 25.03.2017р.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, представник УПП в м. Миколаєві ДПП НПУ 25.10.2017 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 26.09.2017 року та прийняти нову, якою у задоволені позовних вимог відмовлено повністю.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, сповіщених належним чином про дату, час і місце судового розгляду.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

25.03.2017 року о 17:00 год. позивач ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом (евакуатором) «Івеко турбо», д/н НОМЕР_1, прибув за викликом на місце ДТП по вул. Морехідна, м. Миколаєв, для транспортування автомобіля, пошкодженого в ДТП.

Інспектор 1 роти 3 батальйону УПП у м. Миколаєві лейтенант поліції ОСОБА_2, який був присутній на місці ДТП, маючи сумніви в тому, чи не перебуває водій евакуатора в стані спяніння, оскільки останній мав зовнішні ознаки (почервоніння обличчя та очей, розширені зіниці тощо), звернувся до позивача з проханням пред'явити документи та проїхати з ним для проходження медичного огляду алкогольного (наркотичного) спяніння.

Після повернення позивача з наркодиспансеру до свого автомобіля-евакуатора, лейтенантом поліції ОСОБА_2 була складена постанова АР №779075 від 25.03.2017р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., з підстав відсутності у останнього при собі посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію на даний ТЗ, що є порушенням п. 2.1, 2.4 ПДР .

Не погоджуючись з вказаною вище постановою інспектора, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а також, відповідно, з неправомірності спірного рішення відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обгрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч.ч.2-4 ст.258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених ч.ч.1,2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього Кодексу

Згідно із приписами ч.ч.1,3,6,9,10 ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Також, постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу.

У випадках, передбачених законодавством України, про захід стягнення робиться відповідний запис на протоколі про адміністративне правопорушення або постанова оформляється іншим установленим способом.

Як слідує з приписів ч.1 ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Згідно п.4 «Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС від 7.11.2015р. №1395, у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання протоколу.

У відповідності ж до п.п.ґ п.2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001р. №1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзвязку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту технічний талон).

Відповідно до змісту приписів ч.1ст.126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, як встановлено судами обох інстанцій з матеріалів справи, інспектором 1 роти 3 батальйону УПП у м. Миколаєві лейтенантом поліції ОСОБА_2, на підставі ч.ч.2-4 ст.258 КУпАП та «Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», 25.03.2017р. у порядку скороченого провадження, було винесено постанову про адміністративне правопорушення серії АР №779075 про притягнення водія (т.б. позивача) ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та наявних відеоматеріалів з нагрудних відеореєстраторів DM4013 та DM3998, 25.03.2017 року, на прохання працівника поліції ОСОБА_1 дійсно спочатку не предявив посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію ТЗ., та пояснив зазначене тим, що забув документи в іншому одязі.

Крім того, позивач дійсно дзвонив іншій особі з проханням підвезти документи з іншим водієм, який замінить його та продовжить роботу на евакуаторі.

Однак, в подальшому, після того, як ОСОБА_1, був доставлений до свого автомобілю працівниками поліції, після проведення медичного огляду (зі встановленням факту, що позивач у стані сп'яніння не перебуває), він пред'явив інспекторам усі необхідні документи і пояснив, що знайшов їх в автомобілі і що вони весь цей час там і знаходились.

Слід вказати, що вказані твердження відповідачем не спростовані, та ні до суду 1-ї інстанції, ні до апеляційної інстанції, відповідачем не було надано будь-яких доказів на підтвердження своїх доводів, що позивачу були донесені його документи сторонньою особою та, що такі документи не знаходилися в автомобілі при керуванні позивачем транспортного засобу.

Проте, лейтенантом поліції ОСОБА_2, не зважаючи на наявність у позивача всіх необхідних документів, було складено оскаржувану постанову серії АР №779075.

Таким чином, у звязку з вищевикладеним, судова колегія погоджується з висновками суду 1-ї інстанції, що оскільки водій, на момент винесення постанови, предявив на вимогу інспектора усі необхідні документи, а відповідачем не спростовано той факт, що ці документи все таки були наявні у позивача та знаходились в автомобільному транспорті, то, відповідно, оскаржувана постанова від 25.03.2017р. серії АР №779075 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. підлягає скасуванню.

До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.200 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову районного суду - без змін.

Керуючись ст.ст.195,197,198,200,205,206,254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - залишити без задоволення, а постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 вересня 2017 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: О.О. Димерлій

ОСОБА_3