Справа № 826/8165/17
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

06 грудня 2017 року № 826/8165/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко ХХІ століття"

до Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Еко ХХІ століття" (надалі - ТОВ "Еко ХХІ століття", позивач) звернулись до Окружного адміністративного суду м.Києва з адміністративним позовом до Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (надалі - КМДА, відповідач-1), Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (надалі - Департамент, відповідач-2) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач виконав всі передбачені діючих законодавством дії для продовження строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами в частині строків звернення та надання повних переліків необхідних документів; жодного паспорту вулиці, затвердженого в установленому порядку, на даний час не існує, а відтак у відповідача відсутні будь-які законні підстави для відмови в продовження строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами.

Представник виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) в наданих суду письмових запереченнях зазначив, що прийняття рішення про продовження строку дії документу дозвільного характеру є правом відповідача, а не його обов'язком. Крім того, позитивний висновок (пропозиція, розпорядження про надання дозволу) можливе лише у разі, коли подані заявником документи відповідають усім встановленим вимогам щодо надання дозволу на право на провадження певних дій, адже чинне законодавство не передбачає обов'язку дозвільних органів надати документ дозвільного характеру виключно на тій підставі, що ним подані необхідні документи за переліком.

Крім того, на думку відповідача, ним не було допущено порушень вимог Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», оскільки Законами України «Про рекламу», «Про благоустрій населених пунктів» та «Про місцеве самоврядування в Україні», які є спеціальними законодавчими актами, що регулюють спірні правовідносини у сфері розміщення зовнішньої реклами, не встановлено граничних строків для прийняття виконавчим органом місцевої ради рішення про надання права на встановлення такого елементу благоустрою, як засоби зовнішньої реклами. Крім того, як стверджує представник відповідача, наведеними спеціальними законами не передбачено процедури видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами за принципом мовчазної згоди.

Представник Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

У відповідності до положень статті 1 Закону України "Про рекламу" (тут і надалі - в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного розпорядження), зовнішня реклама - це реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Частиною першою статті 16 Закону України "Про рекламу" визначено, що розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною другою статті 16 Закону України "Про рекламу" зовнішня реклама повинна відповідати таким вимогам: розміщуватись із дотриманням вимог техніки безпеки та із забезпеченням видимості дорожніх знаків, світлофорів, перехресть, пішохідних переходів, зупинок транспорту загального користування та не відтворювати зображення дорожніх знаків; освітлення зовнішньої реклами не повинно засліплювати учасників дорожнього руху, а також не повинно освітлювати квартири житлових будинків; фундаменти наземної зовнішньої реклами, що виступають над поверхнею землі, можуть бути декоративно оформлені; опори наземної зовнішньої реклами, що розташована вздовж проїжджої частини вулиць і доріг, повинні мати вертикальну дорожню розмітку, нанесену світлоповертаючими матеріалами, заввишки до 2 метрів від поверхні землі; нижній край зовнішньої реклами, що розміщується над проїжджою частиною, у тому числі на мостах, естакадах тощо, повинен розташовуватися на висоті не менше ніж 5 метрів від поверхні дорожнього покриття; у місцях, де проїжджа частина вулиці межує з цоколями будівель або огорожами, зовнішня реклама може розміщуватися в одну з фасадами будівель або огорожами лінію.

Перелік обмежень та заборон щодо розміщення зовнішньої реклами, встановлений у частинах 3 і 4 вказаної статті Закону, та є вичерпним.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" порядок видачі документів дозвільного характеру або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання, видача або відмова у видачі яких законами України віднесена до повноважень органів місцевого самоврядування, встановлюється їх рішенням, а у випадках, передбачених законом, - на підставі типових порядків, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Зокрема, правовідносини, що виникають у зв'язку з розміщенням зовнішньої реклами у населених пунктах, врегульовані Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 року №2067(надалі по тексту - Типові правила).

Відповідно до пункту 1 Типових правил вони також визначають порядок надання дозволів на розміщення такої реклами.

Пунктами 2, 3, 5, 6 і 9 Типових правил (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що документ установленої форми, виданий розповсюджувачу зовнішньої реклами на підставі рішення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, який дає право на розміщення зовнішньої реклами на певний строк та у певному місці.

Зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил.

Для регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами сільська, селищна, міська рада може утворювати відділ, управління, інший виконавчий орган або покладати відповідні функції на існуючий відділ, управління (далі - робочий орган). Робочий орган не вправі подавати заяву та одержувати дозвіл на розміщення зовнішньої реклами.

До повноважень робочого органу, зокрема, належать: розгляд заяв розповсюджувачів зовнішньої реклами на надання дозволу, внесення змін у дозвіл, переоформлення дозволу та продовження строку його дії; підготовка проекту рішення виконавчого органу ради щодо надання дозволу чи про відмову у його наданні; видача дозволу на підставі рішення виконавчого органу ради. Робочий орган здійснює інші повноваження відповідно до законодавства.

Для одержання дозволу заявник подає робочому органу заяву за формою згідно з додатком 1, до якої додаються: фотокартка або комп'ютерний макет місця (розміром не менш як 6 х 9 сантиметрів), на якому планується розташування рекламного засобу, та ескіз рекламного засобу з конструктивним рішенням.

Процедура розгляду заяв на одержання дозволу на розміщення зовнішньої реклами, оформлення такого дозволу та прийняття виконавчим органом ради у встановлений строк рішення про надання дозволу передбачена у пунктах 10 - 20 Типових правил. Зокрема, пунктами 19, 20 Типових правил встановлено, що робочий орган протягом не більш як двох робочих днів з дати одержання від органів та осіб, з якими погоджується видача дозволу, подає виконавчому органу ради пропозиції та проект відповідного рішення.

Виконавчий орган ради протягом одного робочого дня з дати одержання зазначених пропозицій приймає рішення про надання дозволу або про відмову у його наданні.

Як зазначено у пункта 23, 24 Типових правил дозвіл надається строком на п'ять років, якщо менший строк не зазначено у заяві.

Виданий у встановленому порядку дозвіл є підставою для розміщення зовнішньої реклами та виконання робіт, пов'язаних з розташуванням рекламного засобу.

Можливість продовження дії вже виданих дозволів на розміщення зовнішньої реклами передбачена пунктом 29 Типових правил, за змістом якого строк дії дозволу продовжується на підставі заяви, яка подається робочому органу розповсюджувачем зовнішньої реклами у довільній формі не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії дозволу. Продовження строку дії дозволу фіксується в журналі реєстрації з внесенням відповідних змін у дозвіл.

У такому ж порядку продовжується строк дії дозволів, наданих до набрання чинності цими Правилами.

Відмова у продовженні строку дії дозволу може бути оскаржена у порядку, встановленому законодавством.

Перелік підстав для відмови у наданні дозволу наведений у пункті 22 цих Типових правил, а саме у наданні дозволу може бути відмовлено у разі, коли: оформлення поданих документів не відповідає встановленим вимогам; у поданих документах виявлені завідомо неправдиві відомості.

При вирішенні даного спору суд враховує, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 червня 2016 року у справі №826/2002/16 за позовом за позовами фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, товариства з обмеженою відповідальністю "Прайм-Груп", дочірнього підприємства "Перехід Аутдор", товариства з обмеженою відповідальністю "Бігборд", товариства з обмеженою відповідальністю "РТМ-Україна", товариства з обмеженою відповідальністю "СВ-Аутдор" та товариства з обмеженою відповідальністю "Октагон Аутдор" до Кабінету Міністрів України про визнання незаконним з моменту прийняття та скасування нормативно-правового акта в частині, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2016 року, визнано незаконним з моменту прийняття та скасовано пункт 8 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України щодо відповідності основним вимогам до дозвільної системи у сфері господарської діяльності, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року №1173 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо відповідності основним вимогам до дозвільної системи у сфері господарської діяльності", а тому вищенаведені судом положення Типових правил, які передбачають процедуру продовження терміну дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами, є чинними та підлягають застосуванню.

Крім того, порядок продовження строку дії дозволу на розміщення зовнішньої реклами по місту Києву регулюється пунктами 9.1-9.6 розділу ІІ Порядку розміщення реклами в м. Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 22 вересня 2011 року №37/6253 (надалі - Порядок №37/6253), а саме пунктом 9.1 якого передбачено, що строк дії дозволу продовжується на підставі заяви, яка подається державним адміністратором за формою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 07 грудня 2005 року №1176 "Про затвердження форми заяви на одержання суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою документів дозвільного характеру" (із змінами і доповненнями), не пізніше, ніж за один місяць до закінчення строку дії дозволу разом із оригіналом зареєстрованого дозволу.

Разом із заявою на продовження строку дії дозволу розповсюджувач реклами надає: - висновок (виданий підприємством, установою чи організацією, які мають відповідні ліцензії) щодо відповідності встановленого РЗ вимогам безпеки його розміщення та використання протягом строку, на який продовжується дозвіл, а також завірену належним чином копію ліцензії розробника цього висновку, що підтверджує право останнього надавати такі послуги (роботи); - лист-погодження від власника (балансоутримувача) місця розташування РЗ або уповноваженої ним особи щодо відсутності заперечення на розміщення РЗ на строк продовження дії дозволу; - документ (акт звірки взаєморозрахунків), який підтверджує відсутність заборгованості у розповсюджувача зовнішньої реклами, на розміщення РЗ якого раніше було надано дозвіл за договором на право тимчасового користування місцем.

Пунктом 9.2 розділу ІІ Порядку №37/6253 визначено, що дозвільний орган протягом п'яти робочих днів з дати одержання заяви державного адміністратора про продовження строку дії дозволу розглядає її та надає пропозиції з проектом відповідного розпорядження до виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) для прийняття рішення.

Продовження строку дії дозволу допускається за умови відповідності місця розташування та типу РЗ схемі розміщення рекламоносіїв, що входить до складу відповідного паспорта вулиці, затвердженого в установленому порядку.

Як зазначено у пункті 9.5 розділу ІІ Порядку №37/6253, у випадку прострочення терміну подачі заяви на продовження строку дії дозволу, невідповідності типу РЗ, місця його розташування технологічній схемі (конструктивній) схемі РЗ, розповсюджувач реклами оформляє новий дозвіл згідно з вимогами цього Порядку.

Згідно з пунктами 9.3, 9.6 розділу ІІ Порядку №37/6253 виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) протягом п'яти робочих днів з дати одержання від дозвільного органу зазначених пропозицій розглядає та приймає відповідне рішення про продовження строку дії дозволу або про відмову у його продовженні.

Відмова у продовженні строку дії дозволу може бути оскаржена у порядку, встановленому законодавством.

Суд звертає увагу, що згідно з Регламентом виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням Київської міської ради від 08 жовтня 2013 року №1810 (далі по тексту - Регламент), виконавчим органом Київської міської ради є Київська міська державна адміністрація, яка паралельно виконує функції державної виконавчої влади, що є особливістю здійснення виконавчої влади в місті Києві.

Згідно з пунктом 1.1 Регламенту виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) на основі та на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України та інших актів законодавства України, а також за власною ініціативою видає розпорядження в межах функцій органу місцевого самоврядування та функцій місцевого органу виконавчої влади.

Таким чином, з наведеного в сукупності вбачається, що рішення (розпорядження) про продовження строку дії дозволу або про відмову у його продовженні за результатом розгляду документів розповсюджувачів реклами на продовження строку дії дозволу приймається виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) на підставі пропозицій, отриманих від дозвільного органу.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Необґрунтованість рішення є підставою для його скасування, якщо під час розгляду справи в суді не встановлено фактичних обставин, що надають можливість прийняття оскаржуваного рішення.

В даному випадку суд зазначає, що оскаржуване розпорядження, крім загальних посилань на назву законодавчих актів, а саме: Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"; Закону України "Про рекламу"; Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності"; Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 року №2067; розділу II Порядку розміщення реклами в м. Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 22 вересня 2011 року №37/6253; Концепції розвитку зовнішньої реклами в місті Києві, затвердженої рішенням Київської міської ради від 26 січня 2012 року №20/7357, не містить визначення конкретних причин відмови позивачам у продовжені строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами та конкретних норм законодавства, які слугували для такої відмови.

Так само під час судового розгляду причини для відмови у продовженні дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами відповідачем не наводились.

В ході розгляду справи відповідачем також не доведено, а судом не встановлено обставин порушення строку подачі позивачами заяв про продовження строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами, недостатності чи невідповідності поданих позивачами документів, невідповідності місць розташування та типу РЗ схемі розміщення рекламоносіїв, невідповідності технологічній схемі (конструктивній) схемі РЗ, інших обставин порушення позивачами Порядку розміщення реклами в м. Києві, які б могли слугувати підставою для відмови у продовжені строку дії дозволу.

Натомість, наявними у справі доказами підтверджується, що згідно з описами документів, прийнятих від ТОВ «Еко ХХІ століття» останній з метою продовження строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами подав відповідачу по дозволу наступний пакет документів: заява керівнику дозвільного органу (згідно Постанови КМУ від 07 грудня 2005 року №1176; оригінал зареєстрованого дозволу; висновок (виданий підприємством, установою чи організацією, які мають необхідні ліцензії) щодо відповідності встановленого рекламного засобу вимогам безпеки його розміщення та використання протягом строку, на який продовжується дозвіл; завірена належним чином копія ліцензії розробника висновку; оригінал листа-погодження від власника (балансоутримувача) місця розташування рекламного засобу або уповноваженої ним особи щодо відсутності заперечення на розміщення рекламного засобу на строк продовження дії дозволу; документ (акт звірки взаєморозрахунків), який підтверджує відсутність заборгованості у розповсюджувача зовнішньої реклами, на розміщення рекламного засобу, якого було надано дозвіл за договором тимчасового користування місцем, що загалом узгоджується із вимогами пункту 9.1 розділу ІІ Порядку №37/6253.

Викладені у письмовому запереченні проти позову доводи відповідача, зокрема щодо відсутності у відповідача обов'язку по продовженню строку дії договору на розміщення рекламного засобу; ненадання позивачем доказів, які б підтверджували відповідність поданих позивачами документів, документам, що подавалися відповідача тощо, не підтверджуються документально та нормативно і не доводять правомірності відмови позивачам у продовженні строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами.

Безпідставними є також доводи відповідача про відсутність порушеного права позивача, оскільки оскаржуване розпорядження безпосередньо стосується прав та інтересів ТОВ «Еко ХХІ століття» як особи, що здійснюють діяльність у сфері розміщення реклами та розраховують продовжити дію раніше отриманих дозволів на розміщення зовнішньої реклами.

Таким чином, беручи до уваги те, що згідно частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України обов'язок доведення правомірності свого рішення покладається саме на відповідача, як суб'єкта владних повноважень, суд приходить до висновку про недоведеність відповідачем підстав для відмови у продовжені строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами.

Крім того, з метою захисту прав позивача на продовження строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами належить зобов'язати відповідача повторно розглянути заяви позивачів у відповідності до вимог Порядку розміщення реклами в м. Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 22 вересня 2011 року №37/6253. При цьому суд враховує, що такий спосіб захисту прав позивача не призведе до втручання у дискреційні повноваження відповідача на продовження строку дії дозволу на розміщення зовнішньої реклами, про що безпідставно стверджує відповідач у письмовому заперечення.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, на думку суду, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість прийняття оскаржуваного розпорядження в частині, що стосується позивачів, з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, однак, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ «Еко ХХІ століття» підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 94, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 20 квітня 2017 року №484 "Про відмову в продовженні строку дії дозволу на розміщення зовнішньої реклами", в частині відмови в продовжені строку дії дозволу на розміщення зовнішньої реклами ТОВ «Еко ХХІ століття» №21037-08.

Зобов'язати Виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повторно розглянути заяву ТОВ «Еко ХХІ століття» на продовження строку дії дозволу на розміщення зовнішньої реклами відповідно до вимог Порядку розміщення реклами в м. Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 22 вересня 2011 року №37/6253

Присудити на користь ТОВ «Еко ХХІ століття» суму понесених витрат по сплаті судового збору у розмірі по 3200,00грн. за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.В. Смолій