Справа № 821/1604/17
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2017-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/1604/17
Херсонський окружний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Войтовича І.І., суддів - Хом'якової В.В., Василяки Д.К. розглянувши у спрощеному позовному порядку (письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про визнання рішень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

30.10.2017 фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України ( далі - відповідач ) в якому просить: скасувати рішення комісії ДФС України №174690/НОМЕР_1 від 21.09.2017 про відмову у реєстрації податкової накладної №3 від 26.08.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних та рішення комісії ДФС України №198235/НОМЕР_1 від 02.10.2017 про відмову у реєстрації податкової накладної №6 від 30.08.2017 в єдиному реєстрі податкових накладних; зобов'язати зареєструвати податкову накладну №3 від 26.08.2017 та податкову накладну №6 від 30.08.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних за датами їх подання до ДФС.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у відповідності до вимог п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України по здійсненій операції з постачання продукції було складено податкові накладні №3 від 26.08.2017 та №6 від 30.08.2017 та направлені позивачем для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Згідно отриманих квитанцій №1 від 28.08.2017 та №1 від 31.08.2017 зазначені податкові накладні прийнято, але реєстрацію зупинено відповідно до п.201.16 ст. 201 Податкового кодексу України. На виконання пп. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України позивачем на адресу ДФС України направлено письмові пояснення щодо підтвердження реальності здійснення господарських операцій по податковим накладним, реєстрацію яких зупинено. Однак, рішеннями комісії ДФС України від 21.09.2017 №174690/НОМЕР_1 та 02.10.2017 №198235/НОМЕР_1 було відмовлено у реєстрації податкових накладених №3 від 26.08.2017 та №6 від 30.08.2017. Проте, позивач вважає зазначені рішення відповідача необґрунтованими, оскільки прийняті з порушенням норм чинного законодавства, що і стало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

31.10.2017 ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду на 14.11.2017 о 11:00 год.

14.11.2017 ухвалою суду провадження у справі зупинено за клопотанням представника позивача до 01.12.2017 о 13:00 год.

Провадження у даній справі поновлено 18.12.2017, оскільки головуючий суддя перебував у відпустці 01.12.2017.

15.12.2017 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 3 жовтня 2017 року №2147 - VІІІ.

Представник позивача 18.12.2017 подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час слухання справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин до суду не подавав. Подав до суду письмові заперечення на адміністративний позов з якого вбачається, що проти задоволення позовних вимог заперечує з підстав викладених в таких письмових запереченнях.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 та 5 ст. 250 КАС України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи вищевикладене суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження ( у письмовому провадженні).

Розглянувши надані сторонами документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 17.10.2007 за №0001175.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань види діяльності ФОП ОСОБА_1 за КВЕД є: 01.11 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур; 01.46 - Розведення свиней; 96.09 Надання інших індивідуальних послуг, н.в.і.у.; 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Позивач у відповідності до вимог п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України по здійсненій операції з постачання продукції було складено податкові накладні №3 від 26.08.2017 та №6 від 30.08.2017 та направлені позивачем для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно отриманих квитанцій №1 від 28.08.2017 та від 31.08.2017 зазначені податкові накладні прийнято, але їх реєстрацію зупинено відповідно до п.201.16 ст. 201 Податкового кодексу України.

На виконання пп. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України позивачем на адресу ДФС України направлено письмові пояснення щодо підтвердження реальності здійснення господарських операцій по податковим накладним, реєстрацію яких зупинено. Однак, рішеннями комісії ДФС України від 21.09.2017 №174690/НОМЕР_1 та 02.10.2017 №198235/НОМЕР_1 було відмовлено у реєстрації податкових накладених №3 від 26.08.2017 та №6 від 30.08.2017.

В зазначених квитанціях від 28.08.2017 та від 31.08.2017 про реєстрацію податкових накладних №3 від 26.08.2017 та №6 від 30.08.2017 при їх реєстрації податковим органом виявлено помилки та зазначено: «відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 року №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 1001. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК».

Відповідно до повідомлення від 16.09.2017 №1, позивачем до контролюючого органу за місцем обліку надано пояснення та на підтвердження реальності здійснення операції подано копії документів, а саме: ФОП ОСОБА_1 зареєстрований фізичною особою підприємцем 17.10.2017 за №0001175, з 01.01.2012 - перехід на спрощену систему оподаткування група 2, ставка 20%, з 01.07.2017 перехід на загальну систему оподаткування, платник ПДВ. Згідно з витягу ЄДР від 09.08.2017 за № видами діяльності є: 01.11 - вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур; 01.46 - Розведення свиней; 96.09 Надання інших індивідуальних послуг, н.в.і.у.; 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна. Згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно Довідка РНОКПП №9468593 від 16.08.2017 в оренді ФОП є 318,35 га землі на території Новокам'янської сільської ради, що зазначено в декларації наданій до Новокаховської ОДПІ Великоолександрівського відділення, та є оренда державної землі 29.506 га на території Малоолександрівської сільської ради згідно наданої декларації. Також, в оренді використовуються землі не витребуваних паїв 52.91 га на території Малоолександрівської сільської ради, договір №21 від 01.01.2017. Збір врожаю підтверджено довідкою Новокам'янської сільської ради. (так як ФОП до органів статистики звіти 4сх та 29 сх не надають). Згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно Довідка рнокпп №9468593 від 16.08.2017 власністю ФОП є склад 49,7 кв.м за адресою АДРЕСА_1 та склад1111,1 кв.м за адресою АДРЕСА_2. Реалізація пшениці по податковій накладній №3 від 26.08.2017 здійснена ТОВ СП «Нібулон» на філію «Козацька» за адресою АДРЕСА_3 за договором поставки №2272/2017 від 18.08.2017. Видаткова накладна №3 від 26.08.2017 додається. Пшеницю отримано через старшого майстра ОСОБА_2 за довіреністю №889 від 23.08.2017. Акт приймання та інформаційна карта якості зерна додається. Перевезення вантажу здійснено ТОВ «Кочубеївка» згідно ТТН №000002 від 26.08.2017 додається. Розрахунки проведено 30.08.2017 через р/р1932 Приватбанку, виписка за серпень місяць додається.

Також, відповідно до повідомлення від 12.10.2017 №5, позивачем до контролюючого органу за місцем обліку надано пояснення та на підтвердження реальності здійснення операції подано копії документів, а саме:ФОП ОСОБА_1 є товаровиробником, здійснює діяльність по вирощуванню зернових та технічних культур. Витяг з єдиного державного реєстру від 09.08.2017 за №. Має в оренді землі паїв 318.35 га, оренду державної землі 29.506 га та не витребувані паї 52.91 га та має складські приміщення 1111,1 кв.м. (Довідка РНОКПП №9468593 від 16.08.2017). Обробіток землі здійснювався тракторами: БЕЛАРУС - 920, БЕЛАРУС = 892 NEW HOLLAND Т-700, косилка Астра 5,4 А-06. Які є його власністю. Косили пшеницю орендованим комбайном ТОВ «Кочубеївка» паспорт додається . Реалізація пшениці по податковій накладній №6 від 30.08.2017 здійснена ТОВ СП «Нібулон» на філію «Козацька» за адресою АДРЕСА_3 за договором поставки №2272/2017 від 18.08.2017 додається. Видаткова накладна №6 від 30.08.2017 додається. Пшеницю отримано через старшого майстра ОСОБА_2 за довіреністю №889 від 23.08.2017. Перевезення вантажу здійснено ТОВ «Кочубеївка» згідно ТТН №000005 від 30.08.2017 додається договір. ТТН №30 від 30.08.2017, ТТН №31 від 30.08.2017 перевізник ФОП ОСОБА_3 код ЄДРПОУ НОМЕР_2, договір додається. Розрахунки з ТОВ СП «Нібулон» за пшеницю проведено у вересні 2017 через р/р 1932 Приватбанку. Виписка за вересень місяць додається. Розрахунки за перевезення вантажу також проведені у вересні 2017 через р/р 1932 Приватбанку.

За результатами розгляду зазначеного повідомлення, від 21.09.2017 №174690/НОМЕР_1 та 02.10.2017 №198235/НОМЕР_1 було відмовлено у реєстрації податкових накладених №3 від 26.08.2017 та №6 від 30.08.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підставою прийняття даного рішення контролюючим органом визначено надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування. Податковим органом зазначено про можливість оскарження прийнятного рішення в адміністративному або судовому порядку.

Не погоджуючись з оскаржуваними рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

За приписами пункту 74.2. статті 74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» №1246 від 29.12.2010 (далі іменується Порядок №1246), податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно пункту 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні приписи містить підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зі змісту Квитанцій від 26.07.2017 про реєстрацію податкової накладної від 24.07.07 №135 та №138 від 25.07.2017 вбачається, що ДФС України сформовано висновок про відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, затверджених Наказом №567.

З даного приводу суд зазначає, що контролюючим органом порушено норми підпункту 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 ПК України, оскільки ним в зазначених квитанціях не зазначено конкретного чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі якого здійснено зупинення реєстрації податкових накладних від 24.07.07 №135 та №138 від 25.07.2017.

Такий висновок суду базується на тому, що фіскальним органом зазначено лише загальне посилання на відповідність податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, затверджених Наказом №567. Натомість, підпункт 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 ПК України вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію.

Так, відповідно до пункту 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №567 (далі Критерії), моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

Таким чином, фіскальний орган був зобов'язаний у квитанції чітко вказати на конкретний вид критерію, який встановлений пунктом 6 Критеріїв.

Суд зазначає, що визначення фіскальним органом конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких міститься Вичерпному переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №567 (далі Вичерпний перелік документів).

Так, відповідно до пункту 1 Вичерпного переліку документів вичерпним переліком документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567, є:

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

З аналізу даних норм законодавства вбачається, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

У квитанціях від 28.08.2017 та від 31.08.2017, контролюючим органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Таким чином, фіскальним органом в порушення підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України не вказано ані конкретного виду критерію оцінки ступеня ризику (пункт 6 Критеріїв містить визначення двох різних критеріїв), ані конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких затверджено наказом №567 від 13.06.2017 року (пункт 1 Вичерпного переліку документів містить два різні переліки, в залежності від визначеного ступеня ризику).

У відповідності до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 ПК України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (підпункт 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 ПК України).

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 ПК України.

У порядку визначеному підпунктом 201.16.2 пункту 201.6 статті 201 ПК України, позивачем були надані до Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області копії документів та пояснення по господарській операції з Фермерським господарством «Орбіта», а саме сканкопії: договору поставки, рахунок і видаткову накладну на реалізацію товару, товарно - транспортну накладну, посвідчення якості, видаткові накладні на придбання товару, звіти по зерну за попередній і поточний місяці, у яких була здійснена операція по реалізації макухи, де і відображена наявність власної сої.

Згідно підпунктів а, б пункту 185.1 статті 185 ПК України, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів;

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 ПК України).

Пунктом 201.10. статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.08.2017 між ФОП ОСОБА_1 (продавець) та ТОВ СП «Нібулон» (покупець) укладено договір поставки №2272/2017. Відповідно до умов даного договору, продавець зобов'язується поставити і передати у власність покупцю сільськогосподарську продукцію власного виробництва в асортименті, за ціною, якістю, кількістю та на умовах, узгоджених з Покупцем і вказаних Договорі та Додатках до Договору, а покупець зобов'язується здійснити приймання Товару.

На виконання умов зазначеного договору 23.08.2017 розпочато відвантаження пшениці. 26.08.2017 ФОП ОСОБА_1 було відвантажено ТОВ СП «Нібулон» пшеницю 6 го класу за накладною №3 від 26.09.2017 в кількості 23,6 т на суму 103368,00 грн., у т.ч. ПДВ 17228,00 грн. Пшеницю вивезено на філію «Козацька» за адресою смт. Козацьке вул. Набережна 77 за договором поставки №2272/2017 від 18.08.2017. Видаткова накладна №3 від 26.08.2017. Пшеницю отримано через старшого майстра ОСОБА_2 за довіреністю №889 від 23.08.2017. Акт приймання та інформаційна карта якості зерна додається. Перевезення вантажу здійснено ТОВ «Кочубеївка» згідно ТТН №000002 від 26.08.2017. Розрахунки проведено 30.08.2017 через р/р1932 Приватбанку, виписка за серпень місяць додається.

Також, 30.08.2017 ФОП ОСОБА_1було відвантажено ТОВ СП «Нібулон» пшеницю 6 го класу 78,56 т на суму 341736,00 грн. у т.ч. ПДВ 56956,00 грн., за видатковою накладною №6 від 30.08.2017. Пшеницю доставляли до Казацької філії ТОВ СП «Нібулон» транспортом ФОП ОСОБА_3 та транспортом ТОВ «Кочубеївка» за ТТН. Приймання проводились за актами приймання. Безготівкові розрахунки проведені через Приватбанк.

На підтвердження виконання даних господарських операцій позивачем надано суду наступні докази, а саме: договір поставки №2272/2017 від 18.08.2017, Договір від 29.08.2017 №5/2017 про надання транспортних послуг, Договір №23 від 22.08.2017 про надання послуг з перевезення вантажів, Довідка видана Новокам'янською сільською радою Херсонської області від 14.08.2017 №558, Довіреність №889 від 23.08.2017, видаткова накладна №3 від 26.08.2017, податкова накладна №3 від 26.08.2017, Акт від 26.08.2017, товарно транспортна накладна №000002 від 26.08.2017, податкова накладна №6 від 31.08.2017, видаткова накладна №6 від 31.08.2017, товарно - транспортні накладні №30 від 30.08.2017, №31 від 30.08.2017, №000005 від 30.08.2017, Відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №94685193 від 16.08.2017. Факт оплати підтверджується наданою суду копією банківської виписки за серпень - вересень 2017.

Суд зазначає, що Рішення комісії від 21.09.2017 №174690/НОМЕР_1 та 02.10.2017 №198235/НОМЕР_1 про відмову у реєстрації податкових накладених №3 від 26.08.2017 та №6 від 30.08.2017, не містять конкретної інформації щодо причин та підстав для його прийняття, а лише містить загальну фразу про те, що причиною його прийняття є наданням платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Проте, в рішеннях не зазначено які саме документи з наданих позивачем складені з порушенням законодавства, та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Абзацом 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» №190 від 29.03.2017 (далі Постанова №190) установлено, що комісія Державної фіскальної служби (далі - комісія ДФС) приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Абзацом 2 Постанови №190 визначено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу ;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу ;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Таким чином, рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, як то надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування, або ж надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Проте, оскаржувані рішення не містять чіткого визначення підстав для їх прийняття Комісією.

Відтак, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення є необґрунтованими, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій з контрагентами. Також, позивачем надано до суду відповідні первинні документи в підтвердження реальності здійсненої господарських операцій, на виконання якої складені податкові накладні №3 від 26.08.2017 та №6 від 30.08.2017.

Суд також зазначає, що факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарських операцій, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та ТОВ СП «Нібулон», та на те, що такі документи були надані контролюючому органу ДФС України, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних №3 від 26.08.2017 та №6 від 30.08.2017, у зв'язку з чим рішення комісії ДФС України від 21.09.2017 №174690/НОМЕР_1 та 02.10.2017 №198235/НОМЕР_1 про відмову у реєстрації податкових накладених №3 від 26.08.2017 та №6 від 30.08.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов є підставним та обґрунтованим, а тому його слід задовольнити.

Частиною 1 статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.2, 6 ,9, 12, 14, 44, 229, 139, 241 - 246, 250 , 255 КАС України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Скасувати рішення комісії ДФС України № 174690/НОМЕР_1 від 21.09.2017 про відмову у реєстрації податкової накладної №3 від 26.08.2017р. в Єдиному реєстрі податкових накладних та рішення комісії ДФС України № 198235/НОМЕР_1 від 02.10.2017 про відмову і реєстрації податкової накладної №6 від 30.08.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов'язати ДФС України зареєструвати податкову накладну № 3 від 26.08.2017 та податкову накладну № 6 від 30.08.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних за датами їх надання до ДФС України.

Стягнути з Державної фіскальної служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 640, 00 грн. (Шістсот сорок гривень 00 коп.) шляхом безспірного списання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомукаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя Войтович І.І.

Суддя Хом'якова В.В.

Суддя Василяка Д.К.