Справа № 533/847/17
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2017 р.Справа № 533/847/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Бершова Г.Є.
Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.
за участю секретаря судового засідання Ружинської К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Козельщинського районного суду Полтавської області від 25.10.2017 по справі № 533/847/17
за позовом ОСОБА_1
до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області
про визнання неправомірними та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИЛА:
Позивач - ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до Козельщинського районного суду Полтавської області з адміністративним позовом до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (далі - відповідач), в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № 123 від 08.08.2017 про відмову у проведенні йому перерахунку пенсії згідно уточнюючої довідки, виданої ПАТ "Полтавський ГЗК" № 14 від 21.03.2017 та зобов`язати провести перерахунок пенсії як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС на підставі зазначеної довідки, починаючи з дня звернення із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням виплачених сум.
Постановою Козельщинського районного суду Полтавської області від 25 жовтня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі.
Визнано рішення № 123 від 08.08.2017 Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з урахуванням вимог, передбачених законодавчими актами, які регламентували оплату праці осіб - ліквідаторів аварії на ЧАЕС, неправомірним та скасовано його.
Зобов`язано відповідача зробити перерахунок та виплачувати пенсію ОСОБА_1 згідно довідки, виданої ПАТ "Полтавський ГЗК" № 14 від 21.03.2017 про заробітну плату, яка повинна була йому виплачена за роботу в зоні відчуження ЧАЕС відповідно до чинного на той момент законодавства, починаючи з 03.04.2017 року з урахуванням проведених виплат.
Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
У судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту КАС України), не перешкоджає судовому розгляду справи.
Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання 13.12.2017 за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, превіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що з 01 серпня 1986 року по 31 серпня 1986 року ОСОБА_1 був направлений до населених пунктів зони відчуження по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у військову частину № НОМЕР_1 . На той час він працював на посаді монтера залізничних шляхів Полтавського гірничо-збагачувального комбінату з 09.01.1984 року по 15.04.1988 року.
Довідкою МСЕК серії 10ААА № 198912 позивачу встановлена 2 група інвалідності безстроково через захворювання, пов`язане із виконанням обов`язків військової служби із ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Позивач перебуває на обліку в Кременчуцькому об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області та отримує пенсію відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 24.02.2017 по справі № 533/363/16-ц, залишеному без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 11.05.2017, встановлено факт перебування позивача в зонах небезпеки № 2 та № 3 з 01.08.1986 по 31.08.1986 та зобов`язано ПАТ "Полтавський ГЗК" видати йому уточнюючу довідку про перерахунок його заробітної плати за період з 01 по 31.08.2017 року відповідно до Наказу МСП України "Про затвердження форми довідки про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження з 1986-1990 роках" № 536 від 03.09.2012.
На виконання судового рішення позивачу ПАТ "Полтавський ГЗК" (як правонаступником підприємства, яке направляло його в зону відчуження) видано уточнюючу довідку № 14 від 21.03.2017 про збільшену заробітну плату для перерахунку пенсії, в якій зазначено заробітну плату за серпень 1986 року в сумі 1902, 33крб, в тому числі збережений середній заробіток за дні роботи в зоні відчуження - 232,89 крб.
03.04.2017 ОСОБА_1 звернувся до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області із заявою про перерахунок пенсії, надавши вказану вище уточнюючу довідку № 14 від 21.03.2017.
08.08.2017 відповідач прийняв рішення № 123 про відмову в проведенні перерахунку пенсії на підставі цієї довідки у зв`язку з неправильним нарахуванням заробітної плати, виходячи із відрядної форми оплати, а не з годинної тарифної ставки (а.с.31).
Не погодившись із таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що довідка № 14 від 21.03.2017 містить дані щодо розміру фактично виплаченої позивачу заробітної плати за роботу в населених пунктах зони відчуження за серпень 1986 року, та доказів, які б свідчили про недостовірність вказаних вище даних, що відображені в цій довідці за 1986 рік, відповідачем до суду не надано, тому рішення про відмову в перерахунку пенсії на підставі вказаної довідки є неправомірним.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги відповідача, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з таких підстав.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення встановлено Законом України "Про статус та соціальний за громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-Х11 (далі - Закон № 796-Х11).
Відповідно до ст. 54 Закону № 796-Х11 пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.
В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.
Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.
Згідно з п. 7 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011 № 1210, пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.
Таким чином, позивачу, як особі, яка брала участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, розрахунок здійснюється на підставі довідки підприємства, де така особа працювала на час виконання обов`язків з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, в розмірі заробітної плати, яку вона одержували за основним місцем роботи, за формою, що передбачена наказом Міністерства соціальної політики України "Про затвердження форми Довідки про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках" № 536 від 03.09.2012.
Як вбачається з матеріалів справи, 03.04.2017 позивач звернувся до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області із заявою про перерахунок пенсії в розмірі фактичних збитків, надавши уточнюючу довідку № 14 від 21.03.2017 про заробітну плату, яку ОСОБА_1 отимував в серпні 1986 році.
При цьому видана така довідка на виконання рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 24.02.2017, залишеному без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 11.05.2017, по цивільній справі № 533/363/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ВАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат", третя особа Кременчуцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України районі Полтавської області.
Так, вказаними судовими рішеннями зобов`язано ВАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" видати уточнюючу довідку ОСОБА_1 про перерахунок його заробітної плати за період з 01 серпня 1986 року по 31 серпня 1986 року, відповідно до наказу Міністерства соціальної політики України "Про затвердження форми Довідки про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках" № 536 від 03.09.2012 за час роботи по ліквідації наслідків на ЧАЕС з урахуванням розрахунків заробітної плати відповідно до висновків експертів № 10 від 16.02.2016 та № 1169/1170 від 05.12.2016 судових економічних експертиз Полтавського відділення ХНІДСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, в якій зазначати заробітну плату за серпень1986 року в сумі 1902,33 крб., в тому числі збережений середній заробіток за дні роботи в зоні відчуження - 232,89 крб., оплата праці за дні роботи в зоні - 1669,44 крб.
Разом із тим, відповідач, відмовляючи в перерахунку пенсії на підставі уточнюючої довідки № 14 від 21.03.2017, стверджує, що вказана довідка видана з порушенням норм чинного законодавства, оскільки до неї помилково включені тарифні ставки розраховані з відрядної оплати праці за травень та червень 1986 року.
Колегія суддів звертає увагу на те, що вказані питання щодо розрахунку заробітної плати із включенням тарифної ставки, яка розрахована з відрядної оплати праці за травень та червень 1986 року, були предметом судового розгляду в цивільній справі № 533/363/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ВАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат", третя особа Кременчуцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України районі Полтавської області, та суди дійшли висновку про правомірність такого обчислення заробітної плати з урахуванням висновків №10 та № 1169,1170 судової економічної експертизи, відповідно до якої розмір заробітної плати нарахованої ОСОБА_1 за роботу в зоні ЧАЕС в період з 01.08. 1986 по 31.08.1986 року складає 1902.33крб, в тому числі збережений середній заробіток за дні роботи в зоні відчуження - 232,89крб.
Відповідно до частини першої статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (преюдиційні обставини).
Звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, передбачене частиною першою статті 72 КАС України, варто розуміти так, що учасники адміністративного процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.
Отже, за змістом частини першої статті 72 КАС України учасники адміністративного процесу звільнені від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи. Натомість такі учасники мають право посилатися на зміст судового рішення у відповідних справах, що набрало законної сили, в якому відповідні обставини зазначені як установлені.
Вказані преюдиційні обставини та правові висновки, встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили та не скасовано в установленому порядку, в цивільній справі № 533/363/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ВАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат", третя особа Кременчуцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України районі Полтавської області, вважаються колегією суддів встановленими та такими, щодо яких надана остаточна правова оцінка.
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не надано до суду доказів, які б свідчили про недостовірність вказаних даних, що відображені в цій довідці № 14 від 21.03.2017, а тому рішення відповідача про відмову в перерахунку пенсії на підставі цієї довідки є неправомірним.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про наявність достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно з ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки.
Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області залишити без задоволення.
Постанову Козельщинського районного суду Полтавської області від 25.10.2017 по справі № 533/847/17 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.
Судді Катунов В.В. Ральченко І.М.
Повний текст ухвали виготовлений 18.12.2017.