Справа № 233/3458/17
Суддя: Мартиненко В. С.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

233 № 233/3458/17
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартиненко В. С.

за участі секретаря Варніченко В. А.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з адміністративним позовом до Костянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому він просить визнати розрахунок його пенсії неправомірним, зобов`язати перерахувати пенсію в порядку, який опубліковано в газеті «Знамя Індустрії» від 24.05.2017 року посадовою особою відповідача у справі, оскільки відповідачем було невірно вирахувано коефіцієнт щодо середньої заробітної плати, який застосовувався при визначенні розміру пенсії. Крім того, просив визнати за ним бойовий стаж з 01.08.1962 року по 30.11.1963 року, зобов`язавши перерахувати пенсію, оскільки в пенсійній справі наявний документ, що підтверджує відповідні обставини, проте відповідач неправомірно не враховує вказаний документ. Також просить зобов`язати відповідача перерахувати пенсію у зв`язку з неправомірним неврахуванням відповідачем наявність у позивача невикористаних відпусток. До того ж просить зобов`язати відповідача зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 період часу з 23.06.1986 року по 21.08.1986 року на посаді інженера будівельника у колгоспі імені Димитрова Костянтинівського району Донецької області. Підсумовуючи свої позовні вимоги, просить зобов`язати відповідача відшкодувати завдану йому матеріальну та моральну шкоду, пов`язану з недоплатою протягом спірного періоду належного розміру пенсії.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, проте надав заперечення на позовну заяву.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази подані на їх обґрунтування, суд дійшов до наступних висновків.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на обліку в Костянтинівському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України як отримувач пенсії за віком на загальних умовах згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ( Закон № 1058) з 23.03.2000р.

З 01.03.2015р. по 31.07.2016р. заявник отримував пенсію в Полтавському об`єднаному управління Пенсійного фонду України м. Полтави за фактичним місцем проживання.

З 01.08.2016р. пенсіонер знаходиться на обліку в Костянтинівському управлінні і отримує пенсію з урахуванням страхового стажу, врахованого по 13.12.2007р. - 48 років 07 місяців 22 дні, в тому числі військова служба складає 02 роки 11 місяців 23 дні з урахуванням кратного обчислення участі в бойових діях 03 місяці 02 дні.

ОСОБА_1 пенсія призначена в 2000 році згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення», з 01.01.2004р. трудовий стаж та заробітна плата по пенсійній справі були перераховані. Сума коефіцієнтів заробітної плати за 60 місяців з 01.08.1990р. по 31.07.1995р. склала 211,04370, індивідуальний коефіцієнт заробітку для обчислення склав 3,51740 (211,04370:60). Середній заробіток для обчислення пенсії за минулий рік ( за повний 2003р.) склав 306,45грн. Середній заробіток для обчислення пенсії з 01.01.2004р.= 1077,91грн. (306,45x3,51740). Відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів» пенсії, призначені із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2002-2005роки з 01.01.2008р. перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати за 2006 рік, яка складає 928,81грн. Заробітна плата для обчислення пенсії з 01.01.2008р.= 3267,00грн. (928,81x3,51740).

Відповідно до п.1 постанови КМУ від 23.04.2012р. №327 з метою підвищення стандартів життя з 01.05.2012р. привелося осучаснення заробітної плати із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007рік, яка складає 1197,91грн. Заробітна плата для обчислення пенсії з 01.05.2012р.= 4213,53грн. (1197,91x3,51740); коефіцієнт стажу = 0,48583 (583 місяці), коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1.35=0,65588.

Загальний розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.05.2017р. складає 4414,92грн., в тому числі:розмір пенсії за віком - 2763,57грн.(коефіцієнт стажу 0,65588 х заробітну плату 4213,53грн.); доплата за понаднормовий стаж 23 роки - 301,76грн. (мін пенсія 1312,00грн. х23%); підвищення по ст..42 (осучаснення з 01.05.2012р.) - 67,12грн.; підвищення інваліду війни 2 групи - 524,80грн. ( 1312,00грн.х40%); збільшення по ст.27,42 інвалідам війни - 707,67грн. (2763,57грн.+67,12грн.)х25%; щомісячна грошова допомога на прожиття - 50,00грн. (в твердій сумі).

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання розрахунку його пенсії неправомірним та зобов`язання перерахувати пенсію в порядку, який опубліковано в газеті «Знамя Індустрії» від 24.05.2017 року посадовою особою відповідача у справі, оскільки відповідачем було невірно вирахувано коефіцієнт щодо середньої заробітної плати, який застосовувався при визначенні розміру пенсії є необґрунтованими, виходячи з наступного.

В силу ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законом України.

Постановою КМУ від 23.04.2012 № 327 «Про підвищення рівня соціального захисту населення» в п. п. 1, 2 установлено, що пенсії, призначені (перераховані) до 2008 року із застосуванням показників середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2005 - 2006 роки відповідно до Законів України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей) та із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, за 2003 - 2006 роки відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", перераховуються із застосуванням показників відповідно середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік та середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, за 2007 рік. Пенсії, призначені до 1 травня 2012 р. відповідно до Законів України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (за наявності страхового стажу у чоловіків - не менш як 25 років, у жінок - не менш як 20 років), "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей), "Про наукову і науково-технічну діяльність" та "Про пенсійне забезпечення" (одержувачам соціальних пенсій), підвищуються таким чином, щоб розмір підвищення з урахуванням перерахунку, проведеного відповідно до пункту 1 цієї постанови, становив не менш як 100 гривень, для пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у осіб, які не мають страхового стажу: чоловіки - 25 років, жінки - 20 років, - 50 гривень, для соціальних пенсій - 30 гривень. Підвищення встановлюється до розміру пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги та пенсій за особливі заслуги перед Україною, інших доплат до пенсій, встановлених законодавством, і сум індексації), що склався станом на 30 квітня 2012 року.

Таким чином, останнє осучаснення пенсії відбулось відповідно до вищевказаної постанови КМУ та відповідач правомірно застосував показники середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік під час перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Разом з тим, для осіб, яким призначається пенсія вперше з 01.05.2012 року, вказана постанова КМУ не застосовується. В газеті «Знамя індустрії» викладено інтерв`ю із начальником ОСОБА_2 щодо порядку призначення пенсії для осіб, що звернулися вперше за її призначенням у 2017 році.

Позовні вимоги в частинні визнання за ОСОБА_1 бойового стажу з 01.08.1962 року по 30.11.1963 року та зобов`язання перерахувати пенсію, оскільки в пенсійній справі наявний документ, що підтверджує відповідні обставини, проте відповідач неправомірно не враховує вказаний документ, суд вважає необґрунтованими з наступних підстав.

Статтею 57 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення періоду цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.

Згідно зі ст. 17-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" порядок обчислення вислуги років і визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. п. 1,3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.92 р. N 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за три місяці участь у бойових діях у воєнний час.

З пенсійної справи ОСОБА_1 , яка була надана на огляд відповідачем, та копія якої долучена до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було перераховано стаж з 01.01.2004 року з урахуванням участі в бойових діях на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці згідно довідки за період з жовтня 1962р. по листопад 1962р. та з травня 1963р. по липень 1963р. на теплоході-рефрежераторі «Кура» і встановлена надбавка як учаснику бойових дій з дати звернення ( з 26.10.2004р.) відповідно Закону України «Про статус та соціальний захист ветеранів війни».

З 06.12.2004р. по теперішній час ОСОБА_1 отримує надбавку до пенсії як інвалід війни 2 групи на підставі особистого звернення до управління з заявою від 06.12.02004р. про перерахунок пенсії як інваліду війни з додаванням копії посвідчення інваліда війни 2 групи серія НОМЕР_1 виданого 06.12.2004р., довідки МСЕК №029139 від 02.12.2004р. про визнання у заявника 2 групи інвалідності зв`язаної з виконанням повинності військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку та копії свідоцтва про хворобу №801/2019 від 27.04.1964р.

19.10.2011р. ОСОБА_1 звернувся з заявою про перерахунок пенсії по стажу на підставі довідки Костянтинівського об`єднаного міського військового комісаріату №1289 від 18.10.2011р. про участь в бойових діях за період з 28.08.1962р. по 28.11.1963р.

Згідно із статтею 101 Закону України N 1788-XII «Про пенсійне забезпечення»(далі - ЗУ№1788-ХІІ) органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її. Зазначена норма кореспондується із ч. 1 ст. 44 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV (далі ЗУ №1058-ІV), відповідно до якої органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Так, 26.10.2011р. вих. №1378/05 управлінням Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці направлено запит до комісаріату для підтвердження періоду служби в складі діючої армії в період бойових дій у зв`язку з наданням довідок з різним періодом участі у бойових діях. Рішенням по управлінню від 17.01.2012р. за №2/2213 ОСОБА_1 було відмовлено в перерахунку пенсії по стажу про період бойових дій згідно наданої довідки, як такі що викликають сумнів. Пояснень від міськвійськового комісаріату щодо невідповідності періодів участі в бойових діях управлінням не отримано. 08.09.2017 року листом №20634/03/07-46 відповідач повторно звернувся до військового комісаріату для підтвердження періоду служби в складі діючої армії в період бойових дій у зв`язку з наданням довідок з різним періодом участі у бойових діях.

Листом від 21.09.2017 року за №5899 Костянтинівський об`єднаний міський військовий комісаріат повідомив про те, що з жовтня 1962 року по листопад 1962 року та з травня 1963 року по липень 1963 року відповідно є періодом безпосередньої участі ОСОБА_1 у бойових діях.

Оскільки до компетенції Костянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не входить встановлення факту участі у бойових діях, а разом з тим, відповідач скористався своїм правом вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію, дії відповідача щодо відмови у проведенні зарахування всього періоду часу з 01.08.1962 року по 30.11.1963 року, окрім періоду часу з жовтня 1962р. по листопад 1962р. та з травня 1963р. по липень 1963р., що підтверджено документами наявними в пенсійній справі, а саме: довідкою №4/956 від 14.10.2004 року та листом від 21.09.2017 року за №5899, виданих Костянтинівським об`єднаним міським військовим комісаріатом, як періоду участі ОСОБА_1 у бойових діях, є правомірним.

Подані позивачем архівні документи, а саме: довідка архіву штабу Південного оперативного командування, анкета - запит, довідка Центального архіву Міністерства оборони РФ, довідка державного архіву Тернопільської області від 1998 року №406, схема організації групи Радянських військ із заходу «Анадирь» не спростовує висновків суду.

Позовна вимога щодо зобов`язання відповідача перерахувати пенсію у зв`язку з неправомірним неврахуванням відповідачем наявність у позивача невикористаних відпусток, а саме: відпустка після закінчення навчального закладу, відпустка під час участі в бойових діях за 1961-1964 роки, відпустка за 1985-1986 роки на підприємстві №2 об`єднання «Краматорськзалізобетон», за 1989-1990 роки під час роботи в Костянтинівському аграрному технікумі, 1990-2007 роки в кооперативі «Партнер» 1990-2007 роки ПП «Хімік», є необґрунтованою з наступних підстав.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 надали показання суду про те, що вони працювали разом із позивачем та їм невідомо щоб протягом всього часу він перебув у відпустці та відомо про те, що ОСОБА_1 отримував компенсацію за невикористанні відпустки.

Письмові пояснення ОСОБА_6 суд до уваги не бере, оскільки доказ наданий всупереч вимогам ст. 141 КАС України, а одже є неналежним.

Відповідно до довідки №420 від 26.10.2017 року, наданої відокремленим підрозділом Костянтинівський технікуму Луганського національного аграрного університету у період з серпня 10989 року по червень 1990 року наказів про надання чергової відпустки ОСОБА_1 не було.

Статтею 56 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю. До стажу роботи зараховується також: а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків; (пункт "а" частини третьої статті 56 із змінами, внесеними згідно із Законом України від 17.06.93 р. N 3284-XII) б) творча діяльність осіб, передбачених пунктом "в" статті 3 цього Закону. в) військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби; (пункт "в" частини третьої статті 56 із змінами, внесеними згідно із Законом України від 23.12.2015 р. N 901-VIII) г) служба у воєнізованій охороні, в органах спеціального зв`язку і в гірничорятувальних частинах, незалежно від відомчої підпорядкованості та наявності спеціального або військового звання; д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі; е) тимчасова непрацездатність, що почалася у період роботи; є) час догляду за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду; ж) час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку; з) період проживання дружин осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби з чоловіками в місцевостях, де була відсутня можливість їх працевлаштування за спеціальністю, але не більше 10 років. При збільшенні розміру пенсії за віком за кожний рік роботи (стаття 19) поряд з роботою враховуються також періоди, передбачені пунктами "а" - "ж" цієї статті і статтями 57 - 61 цього Закону. Час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах (статті 13 і 14). (частина п`ята статті 56 в редакції Закону України від 22.04.93 р. N 3128-XII).

З наведеного вбачається, що тривалість невикористаних відпусток, за які працівник отримав грошову компенсацію, не зараховується до стажу роботу. А отже, в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 період часу з 23.06.1986 року по 21.08.1986 року на посаді інженера будівельника у колгоспі імені Димитрова Костянтинівського району Донецької області підлягають задоволенню з наступних підстав.

З трудової книжки позивача, яка містилась в пенсійній справі вбачається, що в період часу з 23.06.1986 року по 21.08.1986 року позивач працював на посаді інженера будівельника у колгоспі імені Димитрова Костянтинівського району Донецької області та стаж його роботи - 1 місяць 29 днів було враховано відповідачем по справі, що вбачається з розпоряджень відповідача, винесених до 10.01.2010 року. У розпорядженні від 13.01.2010 року колгоспний стаж вже врахований не був.

Із заперечень відповідача вбачається, що період роботи ОСОБА_1 в колгоспі ім. Димитрова Костянтинівського району з 23.06.1986р. по 21.08.1986р. заявнику не враховано в стаж для розрахунку пенсії на підставі невідповідності записів в трудовій книжці з завіреною печаткою цих записів. Так трудова книжка колгоспника за № НОМЕР_2 на ОСОБА_1 заведена 23.06.1986р. і завірена КСП «Союз», прийняття в члени колгоспу ім. Димитрова Костянтинівського району 23.06.1986р. та звільнення з цього колгоспу 23.06.1986р. завірено печаткою КСП «Союз». Управлінням 14.01.2010р. за №816/03 був відправлений запит на КСП «Союз» для підтвердження факту роботи заявника з відображеною кількістю відпрацьованого мінімуму трудової участі у громадському господарстві, як передбачено ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» при обчислені стажу в колгоспі за період роботи після 1965 року. Відповіді на запит не отримано.

Проте, відповідачем під час надіслання відповідного запиту у 2010 році до КСП «Союз» не перевірено чи не припинена його діяльність, адже відповідно до витягу з ЄРДПОУ за кодом КСП «Союз» значиться СПК «Колос», який утворено та діяльність якого припинено у 2007 році.

Разом з тим, з архівної довідки КУ «Трудовий архів Костянтинівського району Донецької області» вбачається, що ОСОБА_1 дійсно працював у колгоспі ім.. Димитрова з червня по серпень 1986 року, із вказівкою кількості відпрацьованих днів.

Згідно з п. 1 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637 (далі - Порядок) за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку про те, що неврахування стажу роботи ОСОБА_1 періоду часу з 23.06.1986 року по 21.08.1986 року на посаді інженера будівельника у колгоспі імені Димитрова Костянтинівського району Донецької області є протиправним, а отже в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Позовні вимоги в частинні зобов`язання відповідача відшкодувати завдану йому матеріальну та моральну шкоду, пов`язану з недоплатою протягом спірного періоду належного розміру пенсії залишились не обґрунтованими в зв`язку з чим в цій частині позовних вимог задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 17-20, 159-163, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Костянтинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобов`язати Костянтинівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 період часу з 23.06.1986 року по 21.08.1986 року на посаді інженера будівельника у колгоспі імені Димитрова Костянтинівського району Донецької області.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя