Справа № 817/1135/16
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 грудня 2017 рокуР і в н е 817/1135/16
18 год. 40 хв.

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О. за участю секретаря судового засідання Птюшинська І.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача: представники ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

третьої особи 1: представник ОСОБА_6,

третьої особи 2: представники ОСОБА_7, ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_9 з обмеженою відповідальністю "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" до ОСОБА_10 Державної архітектурно - будівельної інспекції у Рівненській області, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_11 Рівненської області, ОСББ "ОСОБА_12 13-А" про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т АН О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача про визнання протиправними та скасування рішень, зобовязання вчинення певних дій. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30 січня 2015 року ОСОБА_10 державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області було зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт за №РВ21 на обєкті Будівництво багатоповерхового житлового буднику (будівельний №8). ІІ-га черга в м. Рівне, в районі вулиць Гагаріна та ОСОБА_12 (друга черга МКР МЖК), замовником якого є ОСОБА_9 з обмеженою відповідальністю «Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс». 25.05.2016 року відповідачем прийнято рішення №46-гбн про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та цього ж числа прийнятий наказ №46 «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт». Позивач вважає, що вказані рішення є протиправними та такими, що належать до скасування, так як відповідачем порушена процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт, а саме: акт перевірки відповідачем не складався, протокол та припис теж відсутній. Крім цього позивач також вказує на те, що підстав, визначених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» для скасування реєстрації декларації про початок будівельних робіт у відповідача не було. Крім того, у березні 2017 позивач подав через ОСОБА_10 забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради декларацію про готовність до експлуатації обєкта, який належить до І-ІІІ категорії складності «Будівництво багатоповерхового житлового будинку (будівельний №8). ІІ-га черга м. Рівне, в районі вулиць Гагаріна та ОСОБА_12», замовником якого є ТОВ «Рівненський МЖК», з метою її реєстрації. Листом від 27.03.2017 року №РВ39, ОСОБА_10 державної архітектурної будівельної інспекції у Рівненській області повернуло ТОВ «Рівненський МЖК» декларацію про готовність до експлуатації обєкта без реєстрації. Таке рішення позивач також вважає протиправним з тих підстав, що є протиправним рішення та наказ про скасування реєстрації декларації про початок будівельних робіт, в звязку з чим просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

10.05.2017 ухвалою суду обєднано у одне провадження адміністративну справу №817/484/17 за позовом ОСОБА_9 з обмеженою відповідальністю «Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі ОСОБА_10 державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області про визнання протиправним та скасування наказу, рішення та зобовязання вчинення певних дій зі справою №817/1135/16 за позовом ОСОБА_9 з обмеженою відповідальністю «Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс» до ОСОБА_10 Державної архітектурно будівельної інспекції у Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення. Обєднаній справі присвоєний №817/1135/16 (а.с. 238 т.1).

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та надав пояснення, аналогічні викладеним у позовних заявах та додаткових письмових поясненнях.

Представник відповідача подав письмові заперечення в яких зазначив, що з метою проведення у позивача перевірки, останньому неодноразово направлялись повідомлення про її проведення та прохання забезпечити під час проведення перевірки участь субєкта містобудування. Однак, під час неодноразових виходів з метою її проведення, позивач на запланований захід не зявлявся, до проведення перевірки посадові особи відповідача не були допущені охороною обєкту. 25.05.2016 головним інспектором будівельного нагляду прийнято рішення про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт. Підставою для прийняття такого рішення стало те, що в абз.3 декларації про початок виконання будівельних робіт, яка зареєстрована 30.01.2015 за №РВ21 проектна документація розроблена ПП «Техно Ком» під керівництвом головного інженера проекту ОСОБА_13. Разом з тим, 22.02.2016 року до ОСОБА_10 надійшов лист ОСОБА_13 в якому він повідомив, що під його керівництвом проектна документація будівництва вказаного обєкта не розроблялась, та на даний час він не являється відповідальною особою проектувальника, що здійснює авторський нагляд на обєкті будівництва. Крім того, відповідно до листів ПАТ «Рівнеобленерго», ПАТ «Рівнегаз», РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал», технічні умови для розроблення проектної документації та подальшого приєднання вищевказаного обєкта до інженерних мереж не видавалися. Такі недостовірні дані, на думку відповідача, дають йому підстави вважати обєкт самочинним будівництвом. 25.05.2016 був прийнятий наказ №46 «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт». Також відповідач звертає увагу на те, що ч.2 ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» є самостійною підставою для прийняття рішення про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав позицію, викладену у письмових запереченнях та додатково пояснив, що рішення про повернення декларації про готовність до експлуатації обєкта є правомірним, оскільки станом на час її подання у Реєстрі дозвільних документів не містилася інформація щодо зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт. Також зазначив, що суд не може задовольнити позовну вимогу позивача про зобовязання відповідача зареєструвати декларацію про готовність обєкта до експлуатації оскільки це буде втручанням в дискреційні повноваження субєкта владних повноважень. Просив в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача прокуратура Рівненської області подала до суду письмові пояснення, в яких посилається на ті ж підстави правомірності прийнятого рішення відповідача, що і саме рішення відповідача від 25.05.2016р. №46-гбн, тому просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю (а. с. 179-181 т.1).

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача прокуратура Рівненської області та ОСББ «ОСОБА_12 13-А» в судовому засіданні підтримали позицію відповідача, викладену в письмових запереченнях та усних поясненнях.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що він є директором ПП «Техно Ком» та головним інженером-проектувальником. Від відповідача до нього надійшов запит щодо інформації, чи розроблялась проектна документація «Будівництво багатоквартирного житлового будинку (будівельний №8) ІІ-га черга в районі вулиць Гагаріна та ОСОБА_12 в м. Рівне під його керівництвом та чи являється він відповідальною особою проектувальника, що здійснює авторський нагляд на вказаному обєкті будівництва. На значений лист ним була надана відповідь про те, що під його керівництвом проектна документація «Будівництво багатоквартирного житлового будинку (будівельний №8) ІІ-га черга в районі вулиць Гагаріна та ОСОБА_12 в м. Рівне для позивача не розроблялась та він не є відповідальною особою проектувальника, що здійснює авторський нагляд за цим обєктом. Також зазначив, що договір на виконання робіт з розроблення проектної документації з позивачем він не підписував та не підписував будь-яких інших документів, повязаних із обєктом будівництва. Разом з тим, вказав, що до нього підходив позивач та просив розробити містобудівний розрахунок з техніко-економічними показниками. Такий розрахунок з показниками дійсно був ним розроблений.

Заслухавши пояснення представників сторін, свідка, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими у судовому засіданні, оцінивши їх в сукупності, відповідно до вимог закону, суд виходить з такого.

Судом встановлено, що 30 січня 2015 року ОСОБА_10 державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області було зареєстровано Декларацію про початок виконання будівельних робіт за №РВ21 на обєкт Будівництво багатоповерхового житлового буднику (будівельний №8), ІІ-га черга в м. Рівне, в районі вулиць Гагаріна та ОСОБА_12 (друга черга МКР МЖК), замовником якого є ОСОБА_9 з обмеженою відповідальністю «Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс» (а. с. 6-7 т.1).

Рішенням ОСОБА_10 Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області від 25.05.2016 №46-гбн скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт, яка зареєстрована 30.01.2015 №РВ21 на обєкт Будівництво багатоповерхового житлового буднику (будівельний №8), ІІ-га черга в м. Рівне, в районі вулиць Гагаріна та ОСОБА_12 (друга черга МКР МЖК), замовником якого є ОСОБА_9 з обмеженою відповідальністю «Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс» (а. с. 110-111).

На виконання вказаного рішення, ОСОБА_10 Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області прийнятий наказ від 25.05.2016 №46 «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт (а. с. 112 т.1).

У березні 2017 ОСОБА_9 з обмеженою відповідальністю «Рівненський молодіжний жилий комплекс» подало через ОСОБА_10 забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради декларацію про готовність до експлуатації обєкта, який належить до І-ІІІ категорії складності «Будівництво багатоповерхового житлового будинку (будівельний №8) ІІ-га черга м. Рівне, в районі вулиць Гагаріна та ОСОБА_12», замовником якого є ТОВ «Рівненський МЖК», з метою її реєстрації.

ОСОБА_10 Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області від 27.03.2017 №РВ30 повернуто ОСОБА_9 з обмеженою відповідальністю «Рівненський молодіжний жилий комплекс» декларацію про готовність до експлуатації обєкта, який належить до І-ІІІ категорії складності «Будівництво багатоповерхового житлового будинку (будівельний №8) ІІ-га черга м. Рівне, в районі вулиць Гагаріна та ОСОБА_12», місцезнаходження обєкта Рівненська область, м. Рівне, вул. М.Струтинської, буд. 13-б (а. с. 219 т.1).

Рішення відповідача від 25.05.2017 №46-гбн прийняте на підставі ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та мотивоване тим, що в абз.3 декларації про початок виконання будівельних робіт, яка зареєстрована 30.01.2015 за №РВ21 проектна документація розроблена ПП «Техно Ком» під керівництвом головного інженера проекту ОСОБА_13 (кваліфікаційний сертифікат АР 007266). Разом з тим, 22.02.2016 року до ОСОБА_10 надійшов лист ОСОБА_13 в якому він повідомив, що під його керівництвом проектна документація будівництва вказаного обєкта не розроблялась, та на даний час він не являється відповідальною особою проектувальника, що здійснює авторський нагляд на обєкті будівництва. Крім того, відповідно до листів ПАТ «Рівнеобленерго» від 16.05.2016 №12-10/2792, ПАТ «Рівнегаз» від 21.04.2016 №04/1612, РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» від 05.05.2016 №1322/01-11, технічні умови для розроблення проектної документації та подальшого приєднання вищевказаного обєкта до інженерних мереж не видавалися.

Підставою для прийняття листа ОСОБА_10 Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області від 27.03.2017 №РВ30 про повернення ОСОБА_9 з обмеженою відповідальністю «Рівненський молодіжний жилий комплекс» декларації про готовність до експлуатації обєкта, який належить до І-ІІІ категорії складності «Будівництво багатоповерхового житлового будинку (будівельний №8). ІІ-га черга м. Рівне, в районі вулиць Гагаріна та ОСОБА_12», місцезнаходження обєкта Рівненська область, м. Рівне, вул. М.Струтинської, буд. 13-б стало те, що у розділі «Реєстр дозвільних документів» не міститься інформації щодо зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт від 30.01.2015 за №РВ 21, яка зазначена у п.11 поданої декларації.

Суд частково погоджується з рішеннями відповідача, з огляду на наступне.

Щодо прийняття відповідачем рішень від 25.05.2016 №46-гбн та №46 про скасування декларації про початок будівельних робіт.

Як зазначено вище по тексту постанови, вказані рішення прийняті на підставі ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та обґрунтовані тим, що в абз.3 декларації про початок виконання будівельних робіт, яка зареєстрована 30.01.2015 за №РВ21 проектна документація розроблена ПП «Техно Ком» під керівництвом головного інженера проекту ОСОБА_13 (кваліфікаційний сертифікат АР 007266). Разом з тим, 22.02.2016 року до ОСОБА_10 надійшов лист ОСОБА_13 в якому він повідомив, що під його керівництвом проектна документація будівництва вказаного обєкта не розроблялась, та на даний час він не являється відповідальною особою проектувальника, що здійснює авторський нагляд на обєкті будівництва. Крім того, відповідно до листів ПАТ «Рівнеобленерго» від 16.05.2016 №12-10/2792, ПАТ «Рівнегаз» від 21.04.2016 №04/1612, РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» від 05.05.2016 №1322/01-11, технічні умови для розроблення проектної документації та подальшого приєднання вищевказаного обєкта до інженерних мереж не видавалися.

При цьому, відповідач стверджує, що такі недостовірні відомості дають підстави вважати спірний обєкт будівництва самочинним.

Суд уважає вказані твердження відповідача неприйнятними.

Так, ч.2 ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, чинні на час виникнення спірних правовідносин, далі по тексту постанови Закон №3038), встановлено, що у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати обєкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних у зареєстрованій декларації про початок виконання будівельних робіт, така реєстрація декларації підлягає скасуванню, якщо є підстави вважати об'єкт самочинним будівництвом.

Одночасно законодавством чітко передбачені підстави, за наявності яких реєстрація поданої декларації про початок виконання будівельних робіт підлягає скасуванню, а саме: виявлення у зареєстрованій декларації про початок виконання будівельних робіт недостовірних даних, які дають підстави вважати об'єкт самочинним будівництвом.

При цьому, об'єкт слід вважати самочинним будівництвом, зокрема, за наявності хоча б однієї з таких обставин:

- об'єкт збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети;

- об'єкт будується без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи;

- об'єкт будується без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта.

Судом на підставі наявних матеріалів справи встановлено, що земельна ділянка використовується позивачем для будівництва багатоповерхового житлового будинку на підставі Договору оренди землі від 26.07.2006 року, зареєстрованого в установленому законом порядку 14.08.2006 року за №44 та Додаткового договору від 04.08.2011 року, зареєстрованого 16.09.2011 року за №00179 (а. с. 46-48, 53 т.1).

Відповідно до п.14 Договору оренди, земельна ділянка передається в оренду для будівництва другої черги малоповерхової забудови мікрорайону молодіжного житлового комплексу.

Пунктом 15 вказаного Договору встановлено, що цільовим призначенням земельної ділянки є будівництво другої черги малоповерхової забудови мікрорайону молодіжного житлового комплексу.

Оскільки основне цільове призначення вказаної земельної ділянки згідно ст.38 Земельного Кодексу України є житлова та громадська забудова, то зміна малоповерхової на багатоповерхову не впливає на режим використання земель житлової та громадської забудови.

Аналогічне розяснення надане позивачу 17.10.2007 року №822/01-08 ОСОБА_10 з контролю за використанням та охороною земель у Рівненській області (а. с. 17-18 т.2).

Таким чином, обєкт будівництва збудований позивачем на земельній ділянці, яка була відведена саме з цією метою.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 34 Закону №3038, замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності.

Судом встановлено, що 30 січня 2015 року ОСОБА_10 державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області було зареєстровано Декларацію про початок виконання будівельних робіт за №РВ21 на обєкт Будівництво багатоповерхового житлового буднику (будівельний №8). ІІ-га черга в м. Рівне, в районі вулиць Гагаріна та ОСОБА_12 (друга черга МКР МЖК), замовником якого є ОСОБА_9 з обмеженою відповідальністю «Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс».

Отже, у позивача був наявний документ, який давав йому право виконувати будівельні роботи.

Згідно із нормою ч.1 ст. 31 Закону №3038, проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Частиною 6 цієї ж статті Закону №3038 встановлено, що проектна документація на будівництво об'єктів не потребує погодження державними органами, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, юридичними особами, утвореними такими органами.

Із наведеної норми слідує, що розроблена проектна документація у відповідності до чинного законодавства має бути обовязково затверджена замовником.

Тобто, належно затвердженою проектною документацією на будівництво обєктів в розумінні ч.2 ст.39-1 Закону №3038, є прийняття замовником відповідного наказу чи розпорядження про затвердження такої проектної документації.

Судом встановлено, що 26 січня 2015 року позивачем прийнятий наказ №1 «Про затвердження проектно-кошторисної документації», в якому п.1 затверджено проектно-кошторисну документацію із будівництва багатоповерхового житлового будинку (будівельний №8). ІІ-га черга за будівельною адресою: м. Рівне, в районі вулиць Гагаріна та ОСОБА_12 (друга черга МКР МЖК) (а.с. 53 т.2).

Отже, проектна документація є такою, що належним чином затверджена.

Посилання відповідача на те, що проектна документація ПП «Техно Ком» під керівництвом ОСОБА_13 не розроблялась, не можуть бути взяті до уваги судом, зважаючи на наступне.

Так, дійсно, відповідач отримав 22.02.2016 лист ОСОБА_13, в якому останній повідомляв про те, що проектна документація під його керівництвом не розроблялась і він станом на 22.02.2016 не є відповідальною особою проектувальника, що здійснює авторський нагляд на спірному обєкті будівництва (а. с. 136 т.1).

В судовому засіданні ОСОБА_14 в якості свідка надав аналогічні покази.

Однак, суд критично оцінює як інформацію, вказану ОСОБА_13 в листі відповідачу, так і його покази, надані в судовому засіданні, при цьому звертає увагу на наступне.

Судом встановлено, що 12.01.2015 між позивачем та ПП «Техно Ком» укладений Договір на виконання робіт. Предметом вказаного Договору є виготовлення проектної документації будівництва багатоповерхового житлового будинку (будівельний №8). ІІ-га черга, м. Рівне, в районі вулиць Гагаріна та ОСОБА_12 (друга черга МКР МЖК) (а.с. 37 т.2).

12.01.2015 між вказаними сторонами укладений Договір про авторський нагляд за будівництвом (а. с. 38-39 т.2).

Станом на час розгляду справи в суді, вказані Договори в установленому законом порядку недійсними не визнавались.

Крім того, в судовому засіданні оглянутий оригінал проектної документації, копія якого знаходиться в матеріалах справи (а. с. 57-128 т.2, 1-107 т.3).

Відповідно до вказаних документів, скрізь, де є графи «Директор», «ПІП», «Головний інженер проекту», «Головний інженер», «Виконавець», «Від Виконавця», в графах таблиць «Підпис», стоїть підпис та прізвище ОСОБА_13 з відтиском печатки ПП «Техно Ком».

Вказана проектна документація станом на час розгляду в суді є дійсною.

В той же час, судом встановлено, що ОСОБА_13 неодноразово направляв листи відповідачу в яких аналогічно відмовлявся від розроблення проектної документації та не здійснення авторського нагляду по інших замовниках будівництва і відповідач, враховуючи інформацію, наведену в цих листах також скасовував декларації про початок виконання будівельних робіт.

При цьому в подальшому, при оскарженні замовниками будівництв рішень ОСОБА_10 державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області про скасування реєстрації дозвільних документів на будівництво на підставі тверджень ОСОБА_13, останній, надаючи покази в якості свідка в судових засіданнях, свої дії пояснював неповним проведенням оплати виконаних ним робіт зі сторони замовників проектної документації.

Вказане підтверджується рішеннями судів по адміністративних справах №817/715/16 від 21.09.2016, №817/1421/16 від 12.04.2017р., які набрали законної сили (а. с. 38-56 т.5).

Наведені обставини дають суду обґрунтовані підстави критично оцінювати інформацію, зазначену в листі ОСОБА_13 на адресу відповідача та його свідчення, надані в судовому засіданні.

Крім того, в судовому засіданні судом досліджений висновок №3733/3734 комплексного криміналістичного почеркознавчого дослідження підписів та технічної експертиз друкарських форм по заяві ОСОБА_9 з обмеженою відповідальністю «Рівненський молодіжний жилий комплекс» від 12 липня 2017 року, складений 21 серпня 2017 року.

На вирішення експерту були поставлені наступні питання: 1. Чи виконано підпис від імені ОСОБА_13 у документах, розроблених по обєкту будівництва багатоповерхового житлового будинку в районі вулиць Гагаріна та ОСОБА_12 в м. Рівне ІІ черга та по обєкту будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими торгово-офісними приміщеннями та будівництво гаражів в м. Березне по вул. С. Коваля,2 однією і тією ж самою особою? 2.Чи нанесено відтиски печаток Приватного підприємства «Техн Ком» у документах по вказаних обєктах будівництва за допомогою однієї і тієї ж самої печатки? 3. Чи нанесено відтиски печаток «Інженер-проектувальник ОСОБА_13» у документах по вказаних обєктах будівництва за допомогою однієї і тієї ж самої печатки?

Згідно із висновками вказаного дослідження встановлено, що підписи від імені ОСОБА_13, розташовані в графах «Директор», «ГІП», «Головний інженер проекту», «Головний інженер», «Виконавець», «Від Виконавця», «ПП «Техно Ком», в графах таблиць «Підпис», «Підп.» у досліджуваних 327 документах, в т.ч. і Договору на виконання робіт, укладеного 12.01.2015р., Договору про авторський нагляд за будівництвом від 12.01.2015р., титульних аркушів робочого проекту на спірний обєкт будівництва та ін. виконані однією особою, відтиски круглої печатки нанесені однією рельєфною еластичною (гумовою, фото полімерною) друкарською формою круглої печатки Приватного Підприємства «ТЕХНО КОМ», відтиски круглої особистої печатки «Інженер-проектувальник ОСОБА_13» нанесені однією рельєфною еластичною (гумовою, фото полімерною) друкарською формою круглої особистої печатки інженера-проектувальника ОСОБА_13. (а. с. 57-81 т.5).

Доводи відповідача, що даний висновок не є належним та допустимим доказом, оскільки невідомо які документи позивачем надавались на дослідження, а також те, що експерт не був повідомлений про кримінальну відповідальність, є помилковими з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За приписами статті 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

В судовому засіданні під час дослідження висновку №3733/3734 комплексного криміналістичного почеркознавчого дослідження підписів та технічної експертиз друкарських форм по заяві ОСОБА_9 з обмеженою відповідальністю «Рівненський молодіжний жилий комплекс» від 12 липня 2017 року, складеного 21 серпня 2017 року, судом встановлено, що позивачем були надані для дослідження експерту проектна документація на спірний обєкта будівництва та проектна документація по будівництву багатоквартирного житлового будинку з вбудованими торгово-офісними приміщеннями та будівництво гаражів в м. Березне по вул. С. Коваля,2, яку розробляв також ОСОБА_13 як директор ПП «ТЕХНО КОМ» та головний інженер-проектувальник, тобто вказаний висновок містить інформацію щодо предмету доказування у справі, яка наразі розглядається судом.

Також суд звертає увагу на те, що при дослідженні в судовому засіданні оригіналу проектної документації по спірному об'єкту будівництва, судом встановлено, що на вказаній проектній документації стоїть відтиск мокрої печатки Львівського Науково-дослідного інституту судових експертиз.

Таким чином, наданий позивачем висновок №3733/3734 комплексного криміналістичного почеркознавчого дослідження підписів та технічної експертиз друкарських форм по заяві ОСОБА_9 з обмеженою відповідальністю «Рівненський молодіжний жилий комплекс» від 12 липня 2017 року, складеного 21 серпня 2017 року є належним та допустимим доказом по справі.

У судовому засіданні представники відповідача, третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, як під час усних пояснень, так і письмових пояснень, наданих відповідачем, неодноразово звертали увагу суду на відсутність у позивача технічних умов, які є обовязковими для розроблення проектної документації на спірний обєкт будівництва; що проектна документація на даний обєкт будівництва розроблена з численними порушеннями державних будівельних норм. Також відповідач стверджував, що застосування ст.39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» є самостійною підставою для прийняття рішення про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт.

Так, дійсно, в матеріалах справи наявні листи РОВКПВКГ «Рівнеоблводоканал», ПАТ «Рівнегаз», ПАТ «Рівнеобленерго» про те, що технічні умови на будівництво багатоповерхового житлового будинку (будівельний №8) ІІ-га черга в районі вулиць Гагаріна - ОСОБА_12 в м. Рівне (друг черга МКР МЖК) не видавались (а. с. 124-126 т.1).

Однак, судом встановлено, що 20.02.2007 року Рівненським обласним виробничо-комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства «Рівнеоблводоканал» за вх.№346 були видані технічні умови на підключення до комунальної системи водопостачання та водовідведення міста Рівне ІІ-ї черги мікрорайону молодіжного житлового комплексу (а. с. 55 т.1).

Як пояснив позивач в судовому засіданні та не заперечував відповідач, вказані технічні умови були надані згідно Генерального плану міста на обєкт: мікрорайон молодіжного житлового комплексу м. Рівне, вул. Гагаріна - ОСОБА_12.

01.08.2011р. за вих. №2139/01-11 вказаним підприємством видані технічні умови на підключення до комунальних систем водопостачання і водовідведення міста Рівне ІІ черги кварталу малоповерхової забудови в районі вулиць Гагаріна ОСОБА_12 в м. Рівне (а. с. 56 т.1).

04.08.20011 ПАТ «Рівнегаз» видані позивачу технічні умови №63 на житловий будинок №8 за адресою м. Рівне Гагаріна ОСОБА_12 (а. с. 57 т.1).

01.11.2011 ПАТ «АЕС Рівнеобленерго» видані позивачу технічні умови №320-11п Рвм для приєднання електричних мереж електроустановок юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення) (а. с. 58 т.1).

04.05.2016 року ПАТ «Рівнеобленерго» було видано для позивача технічні умови приєднання яке не є стандартним, до електричних мереж електроустановок №212-16-ЦО-Рвм на багатоповерховий житловий будинок в м. Рівне, вул. М.Струтинської, 13Б.

Суд звертає увагу на те, що Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-УІ від 17.02.2011 року набув чинності 12.03.2011 року.

Відповідно до ст.29 Закону №3038 (чинного на час виникнення спірних правовідносин), основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Частинами 1-3, 7 статті 30 вказаного Закону встановлено, що технічні умови - комплекс умов та вимог до інженерного забезпечення об'єкта будівництва, які повинні відповідати його розрахунковим параметрам, зокрема щодо водо-, тепло-, енерго- і газопостачання, каналізації, радіофікації, зовнішнього освітлення, відведення зливових вод, телефонізації, телекомунікації, диспетчеризації, пожежної та техногенної безпеки.

Фізична чи юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває в її власності або користуванні, має право на одержання технічних умов згідно із поданою нею заявою.

Технічні умови надаються протягом 10 робочих днів з дня реєстрації відповідної заяви.

Технічні умови повинні відповідати законодавству, містити достовірну інформацію та обґрунтовані вимоги до об'єктів будівництва, а також відповідати намірам заявника щодо забудови земельної ділянки.

Технічні умови є чинними до завершення будівництва об'єкта незалежно від зміни замовника. Зміни до технічних умов можуть вноситися тільки за згодою замовника.

Тобто, враховуючи наведені положення, всі вищезазначені технічні умови, які були видані РОВКПВКГ «Рівнеоблводоканал», ПАТ «Рівнегаз», ПАТ «Рівнеобленерго» є чинними до завершення будівництва, незалежно від того, що частина з таких умов містить інформацію про обмеження терміну їх дії, і зміни до таких технічних умов можуть вноситись тільки за згодою замовника.

Аналогічні положення Закону щодо чинності технічних умов, зазначені тим же РОВКПВКГ «Рівнеоблводоканал» у своєму листі від 06.12.2017 №4347/01-11, направленого на адресу відповідача та наданого останнім в судовому засіданні для приєднання до матеріалів справи (а.с. 8 т.6).

Натомість, суд звертає увагу на те, що в декларації про початок виконання будівельних робіт, відомості щодо технічних умов не вказуються, що не заперечувалось представником відповідача в судовому засіданні.

За наведених вище підстав, доводи відповідача та третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача щодо відсутності технічних умов на спірний обєкт будівництва є безпідставними та спростовуються доказами, наявними в матеріалах адміністративної справи. Одночасно суд також звертає увагу на те, що відсутність технічних умов не є обставиною, яка дає підстави визнати обєкт будівництва самочинним в розумінні ч.2 ст.39-1 Закону №3038.

Посилання відповідача та третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача щодо невідповідності проектної документації на спірний обєкт будівництва вимогам державних будівельних норм та на те, що ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» є самостійною підставою для прийняття рішення про скасування реєстрації декларації, частково заслуговують на увагу суду з огляду на наступне.

Як встановлено судом, та зазначено вище по тексту постанови, рішення відповідача №46-гбн, наказ №46 від 25.05.2016 прийняті на підставі ст. 39-1 Закону №3038.

Суд повторює, що підставою для прийняття такого рішення згідно ч.2 вказаної статті Закону є виявлення у зареєстрованій декларації про початок виконання будівельних робіт недостовірних даних, які дають підстави вважати об'єкт самочинним будівництвом. При цьому, об'єкт слід вважати самочинним будівництвом, зокрема, за наявності хоча б однієї з таких обставин: - об'єкт збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети; - об'єкт будується без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи; - об'єкт будується без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта.

Отже, такої підстави, як невідповідність проектної документації обєкта будівництва вимогам Державних будівельних норм, для скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, стаття 39-1 Закону №3038 не містить.

Крім того, невідповідність проектної документації вимогам ДБН, як стверджує відповідач, були встановлені останнім не під час проведення перевірки у субєкта містобудування, а під час ознайомлення з матеріалами адміністративної справи. Тобто, такі висновки відповідача не були покладені в основу прийнятих ним спірних рішень.

Суд наголошує, що доказами в адміністративному судочинстві можуть бути лише ті фактичні дані, які лягли в основу прийнятих спірних рішень, в даному випадку рішень субєкта владних повноважень. Тобто, субєкт владних повноважень, приймає відповідні рішенні на основі існуючих доказів, які дають йому правові підстави для прийняття таких рішень.

Разом з тим, ч. 7 ст. 36 Закону №3038 встановлено, що декларацію про початок виконання будівельних робіт може бути скасовано органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі: 1) подання замовником заяви про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт; 2) отримання відомостей про припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем (замовником), смерті фізичної особи - замовника або визнання її безвісно відсутньою; 3) встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності обєкта будівництва проектній документації на будівництво такого обєкта та вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Наведена норма Закону дає можливість відповідачу дослідити та встановити наявність чи відсутність порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності обєкта будівництва проектній документації на будівництво такого обєкта та вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки.

Тобто, відповідач, стверджуючи про невідповідність проектної документації вимогам ДБН по спірному обєкту будівництва мав би прийняти рішення на підставі ст.36 вказаного Закону за наслідками проведення відповідної перевірки.

Щодо тверджень відповідача з приводу того, що ч.2 ст.39-1 Закону №3038 є самостійною підставою для прийняття рішення про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, то такі твердження не заперечуються ні позивачем, ні судом. Разом з тим, суд звертає увагу на наступне.

Згідно ч.1 ст.41 Закону №3038 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) державний архітектурно-будівельний контроль сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до указаної статті Кабінет Міністрів України постановою від 23.05.2011 №553 затвердив Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Порядок №553).

Згідно п.5 Порядку №553 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Пунктами 6, 7 Порядку №553 визначені підстави для проведення планової та позапланової перевірки.

Згідно п.9 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

У разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, щодо якого неможливо встановити суб'єкта містобудування, який будує чи збудував такий об'єкт, перевірка проводиться із залученням представників органів місцевого самоврядування та органів внутрішніх справ. Документи, оформлені за результатами такої перевірки, надсилаються до відповідного органу внутрішніх справ для встановлення особи суб'єкта містобудування.

Пунктом 10 Порядку №553 передбачено, що органи державного архітектурно-будівельного контролю у своїй діяльності взаємодіють з органами виконавчої влади, що здійснюють контроль за дотриманням природоохоронних, санітарно-гігієнічних, протипожежних вимог, вимог у сфері охорони праці, енергозбереження та інших вимог, передбачених законом, державної статистики, а також з органами внутрішніх справ, прокуратури та іншими правоохоронними і контролюючими органами.

Наведені положення дають правові підстави стверджувати, що рішення про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, прийняті відповідачем як на підставі ст. 39-1 так і на підставі ст. 36 Закону №3038 мають мати місце лише за наслідками проведеної перевірки субєкта містобудування.

Натомість, всупереч наведеному, відповідач дійшов висновку про внесення позивачем недостовірних даних до декларації про початок будівельних робіт без проведення відповідної перевірки обєкта будівництва, без зясування необхідних відповідних обставин, що є порушенням наведених вище положень чинного законодавства.

Посилання відповідача на те, що позивач систематично ухилявся від проведення як планової так і позапланової перевірки є неприйнятними, оскільки, як зазначено вище по тексту постанови, відповідач наділений повноваженням взаємодіяти, зокрема, з органами внутрішніх справ, прокуратури та іншими правоохоронними органами і не тільки на місцевому чи обласному рівні.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що відповідач при прийнятті рішення від 25.05.2016 №46-гбн та наказу від 25.05.2016 №46, діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, визначений чинним законодавством, а вказані рішення є протиправними, та такими, що прийняті без законних підстав, тому належать до скасування.

Щодо позовної вимоги позивача про скасування рішення відповідача від 27.03.2017 №РВ30 про повернення декларації про готовність до експлуатації обєкта - «Будівництво багатоповерхового житлового буднику (будівельний №8). ІІ-га черга; Рівненська обл., м. Рівне, в районі вулиць Гагаріна та ОСОБА_12, то така позовна вимога задоволенню не належить.

Судом встановлено, що в березні 2017 року позивач подав через ОСОБА_10 забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради декларацію про готовність до експлуатації обєкта, який належить до І-ІІІ категорії складності «Будівництво багатоповерхового житлового будинку (будівельний №8). ІІ-га черга м. Рівне, в районі вулиць Гагаріна та ОСОБА_12», замовником якого є ТОВ «Рівненський МЖК», з метою її реєстрації.

Листом від 27.03.2017 року №РВ39, ОСОБА_10 державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області повернуло ТОВ «Рівненський МЖК» декларацію про готовність до експлуатації обєкта, який належить до І-ІІІ категорії «Будівництво багатоповерхового житлового будинку (будівельний №8). ІІ-га черга м. Рівне, в районі вулиць Гагаріна та ОСОБА_12» без реєстрації.

Вказане рішення мотивоване тим, що у розділі «Реєстр дозвільних документів» не міститься інформації щодо зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт від 30.01.2015 за №РВ 21, яка зазначена у п. 11 поданої декларації.

Відповідно до ч.1 ст.39 Закону №3038, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I-III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Частиною 6 ст.39 Закону №3038 встановлено, що інспекції державного архітектурно-будівельного контролю повертають декларацію про готовність обєкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації.

Оскільки станом на час подання позивачем декларації про готовність до експлуатації спірного обєкта будівництва на офіційному веб-сайті Державної архітектурно-будівельної інспекції України у розділі «Реєстр дозвільних документів», була відсутня інформація щодо зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт від 30.01.2015 за №РВ 21, в звязку із її скасуванням, та яка зазначена у п.11 поданої декларації, то відповідачем було правомірно повернуто вказану декларацію без її реєстрації.

Однак, як встановлено судом, реєстрація декларації від 30.01.2015 за №РВ21 про початок виконання будівельних робіт на обєкті «Будівництво багатоповерхового житлового будинку (будівельний №8). ІІ-га черга м. Рівне, в районі вулиць Гагаріна та ОСОБА_12», була скасована відповідачем 25.05.2016 року за відсутності правових підстав, тому з метою здійснення повного захисту позивача, позовна вимога останнього щодо зобовязання відповідача зареєструвати декларацію про готовність до експлуатації обєкта, який належить до І-ІІІ категорії складності «Будівництво багатоповерхового житлового будинку (будівельний №8). ІІ-га черга м. Рівне, в районі вулиць Гагаріна та ОСОБА_12, місцезнаходження обєкта: Рівненська область, м. Рівне, вул. М.Струтинської, буд. 13-б належить до задоволення.

Одночасно суд зауважує, що твердження представника відповідача та третіх осіб з приводу того, що в разі задоволення вказаної позовної вимоги, суд здійснить втручання в дискреційні повноваження відповідача, є помилковими.

Так, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючий рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Відповідно до частин 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з частиною 1 статті 6 КАС України (далі по тексту КАС України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Пунктом 8 частини 1 статті 3 КАС України передбачено, що позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду.

Згідно із нормами п. 2 ч.4 ст. 105 КАС України передбачено, що адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Отже, суд наділений повноваженнями щодо зобов'язання відповідача прийняти рішення, і це прямо вбачається з п. 2 ч. 4 ст. 105 та п. 3 ч. 2 ст. 162 КАС України. При цьому, аналіз зазначених норм свідчить про те, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача і необхідність їх відновлення.

Більше того, у своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, надаючи правову оцінку належності обраного заявником способу захисту, суд зважає також й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, абзацами 5, 6, та 7 вступної частини Рекомендації Rec (2004) 6 Комітету міністрів Ради Європи, державам-членам «Щодо вдосконалення національних засобів правового захисту», ухваленої на 114-й сесії Комітету міністрів від 12 травня 2004 р. передбачено, що відповідно до вимог статті 13 Конвенції, держави-члени зобов'язуються забезпечити будь-якій особі, що звертається з оскарженням порушення її прав і свобод, викладених в Конвенції, ефективний засіб правового захисту в національному органі; крім обов'язку впровадити такі ефективні засоби правового захисту у світлі прецедентної практики Європейського суду з прав людини, на держави покладається загальний обов'язок розв'язувати проблеми, що лежать в основі виявлених порушень; саме держави-члени повинні забезпечити ефективність таких національних засобів як з правової, так і практичної точок зору, і щоб їх застосування могло привести до вирішення скарги по суті та належного відшкодування за будь-яке виявлене порушення.

Зокрема, у пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об'єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54), Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Тобто, держава має надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, які дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань.

Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Зміст зобов'язань за статтею 13 Конвенції також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією, тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним».

Аналіз національної системи правового захисту на предмет дотримання права на ефективність внутрішніх механізмів в аспекті забезпечення гарантій ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод викладений також Європейським судом у рішеннях: «Гурепка проти України» від 06.09.2005р., №61406/00, п.59; «Кудла проти Польщі» від 26.10.2000р.; «Гарнага проти України» від 16.08.2013 №20390/07 п.29.

Отже, «ефективний засіб правового захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Таким чином, «ефективний спосіб правового захисту» це всього лише обраний позивачем спосіб захисту, який останній вважає найефективнішим.

Суд наголошує, що задоволення вказаної позовної вимоги позивача не є втручанням суду у дискреційні повноваження відповідача, так як суд в даному випадку зобовязує відповідача винити певні дії, а не приймає рішення замість нього, при цьому суд звертає увагу на те, що поданих доказів для того, щоб зобовязати відповідача зареєструвати декларацію про готовність спірного обєкту будівництва до експлуатації достатньо.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Підсумовуючи вищевикладене, дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог згідно з ч. 3 ст.94 КАС України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення ОСОБА_10 Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області №46-гбн та наказ ОСОБА_10 Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області №46 від 25.05.2016 "Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт" в повному обсязі.

Зобов'язати ОСОБА_10 Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області зареєструвати декларацію про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності «Будівництво багатоповерхового житлового будинку (будівельний №8), ІІ-га черга м. Рівне, в районі вулиць Гагаріна та ОСОБА_12, місцезнаходження об'єкта: Рівненська область, м. Рівне, вул. М. Струтинської, буд. 13-б.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Присудити на користь позивача ОСОБА_9 з обмеженою відповідальністю "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень ОСОБА_10 Державної архітектурно - будівельної інспекції у Рівненській області судовий збір у розмірі 4578грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Комшелюк Т.О.