Справа № 686/9701/17
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/9701/17

Головуючий у 1-й інстанції: Мороз В.О.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

12 грудня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Совгири Д. І. Драчук Т. О. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Роюк В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій,

В С Т А Н О В И В :

в травні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 жовтня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримала в повному обсязі та за обставин викладених в ній просила суд задовольнити її, а постанову суду першої інстанції - скасувати.

Позивач в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив суд залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що позивачу з 01.04.2004 року відповідно до ЗУ "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ" призначено пенсію за вислугу років.

Відповідно до копії витягу із наказу начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (по особовому складу) від 28.04.2016 року № 8 вирішено під час мобілізації, на особливий період прийняти на військову службу за контрактом офіцерського складу та укласти контракт про проходження військової служби у ЗСУ строком на 6 місяців із майором ОСОБА_2 На підставі вказаного наказу з ОСОБА_2 було укладено контракт про проходження громадянином України військової служби у Збройних Силах України строком на шість місяців.

Окрім того, відповідно до копії витягу із наказу начальника Національної академії сухопутних військ ім. гетьмана Петра Сагайдачного (по особовому складу) від 27.10.2016 року № 31 вирішено укласти новий контракт про проходження військової служби у ЗСУ на посадах осіб офіцерського складу на 6 місяців з 28.10.2016 року по 28.04.2017 року з майором ОСОБА_2, із яким було укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у ЗСУ.

Як вбачається із повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області від 26.10.2016 року вих. № 4191/03, ОСОБА_2 запропоновано терміново надати або надіслати на адресу відповідача копію контракту про проходження військової служби або витяг із наказу та при цьому повідомлено, що з 01.11.2016 року виплату його пенсії буде призупинено до з'ясування.

Згідно повідомлення від 06.02.2017 року позивачу повідомлено, що для відновлення виплати пенсії необхідно терміново надати копію контракту про проходження військової служби, ухваленого в період дії особливого періоду.

Відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області про утримання надміру виплачених сум пенсій від 25.04.2017 року № 4560, встановлено, що позивач одержує пенсію за вислугу років в розмірі 2 787,77 грн., на місяць і, що сума переплати складає 14 760,60 грн., згідно з розрахунком на доплату (виплату, утримання) пенсії від 24.04.2017 року утворилась за період з 28.04.2016 року по 31.10.2016 року. У зв'язку із одночасним отриманням пенсії та призову на військову службу за контрактом вирішено, що сума переплати 14760,60 грн. підлягає поверненню. А у разі ненадходження від пенсіонера коштів протягом місяця з дня його повідомлення про прийняття цього рішення, вирішено утримувати переплату в розмірі 20 % пенсії щомісячно, починаючи з 01.06.2017 року до повного погашення. Вказане рішення направлено позивачу повідомленням від 05.05.2017 року вих. № 2060.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженої постанови виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Статтею 11 прим. Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Основний Закон України в ст. 46 зазначає, що громадяни мають право на соціальний захист. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються виконавчими органами Пенсійного фонду для: підтвердження участі застрахованої особи в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; обчислення страхових внесків; визначення права застрахованої особи або членів її сім'ї на отримання пенсійних виплат згідно із цим Законом тощо.

Так, згідно ч. 3 ст. 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу під час часткової чи загальної мобілізації, на особливий період або прийняття на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту виплата пенсій на час такої служби не припиняється. Після звільнення із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням додаткової вислуги років від часу повторного прийняття їх на службу до дня демобілізації або звільнення. Якщо новий розмір пенсії цих осіб буде нижчим за розмір, який вони отримували до повторного прийняття їх на службу, виплата їм пенсій здійснюється у розмірі, який вони отримували до призову або прийняття на службу у зв'язку з мобілізацією, на особливий період.

Згідно з рішенням Ради національної безпеки і оборони України "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 13.04.2014р., уведеного в дію Указом Президента України від 14.04.2014 року. №405/2014, у Донецькій та Луганській областях проводиться антитерористична операція.

Збройні Сили України приймають участь в антитерористичній операції визначеним складом сил і засобів у відповідності до норм Закону України "Про боротьбу з тероризмом".

За ст. 1 Закону України "Про оборону України" особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного часу в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" визначено особливий період як період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування. Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов'язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.

Так, відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014р. №303/2014 затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" від 17.03.2014 р. №1126-УІІ, оголошено про проведення часткової мобілізації.

Відтак, саме з цього періоду часу в країні діє особливий період.

Крім цього, слід зауважити, що питання щодо наявності особливого періоду державі поза часом проведення мобілізації було предметом судового розгляду Вищим адміністративним судом України по справі № 800/582/14, що відображено в постанові від 16.02.2015 р. У постанові висвітлено системний аналіз норм Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" і вказано, що закінчення періоду мобілізації не є підставою для припинення особливого періоду.

Враховуючи вищенаведене, з 17.03.2014 року і по теперішній час Збройні Сили України функціонують в умовах особливого періоду.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема наявної копії контракту про проходження військової служби укладеного з ОСОБА_2 в п. 3 строк контракту визначено на шість місяців (в особливий період).

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскільки позивач перебував на військовій службі під час особливого періоду, а тому пенсія відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" військовослужбовцям не припиняється, в результаті чого рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (яке оформлено у виді повідомлення) про припинення виплати пенсійного забезпечення ОСОБА_2 з 01.11.2016 р. є незаконним, а рішення заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 25.04.2017 р. № 4560 про утримання з ОСОБА_2 надміру виплачених сум пенсій за період 28.04.2016 по 31.10.2016 р. в розмірі 14 760,60 грн. підлягає скасуванню.

Відтак, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку щодо зобов'язання Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області виплатити ОСОБА_2 кошти пенсійного забезпечення, які не були виплачені з 01.11.2016 р.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час ії розгляду, а відтак, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 жовтня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 13 грудня 2017 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Совгира Д. І. Драчук Т. О.