Справа № 826/4658/16
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

13 грудня 2017 року м. Київ № 826/4658/16

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Келеберда В.І. , розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням Постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 червня 2017 року по справі № 826/4658/16 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Київській області та Головного управління Національної поліції в Київській області, третя особа: Міністерство юстиції України, про визнання протиправними дій та рішення, скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.06.2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2017 року, частково задоволено позов ОСОБА_1, а саме:

- визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління МВС України в Київській області від 17.08.2015 року №440 о/с "По особовому складу" (зі змінами, внесеними наказом від 23.10.2015 року №558 о/с та наказом від 24.03.2016 року №17 о/с) про звільнення ОСОБА_1 з посади провідного спеціаліста відділу зв'язку Управління матеріального забезпечення.

- поновлено ОСОБА_1 на посаді провідного спеціаліста відділу зв'язку Управління матеріального забезпечення з дня звільнення.

- стягнуто з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 113308,58 грн.

- постанову в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді провідного спеціаліста відділу зв'язку Управління матеріального забезпечення з дня звільнення та стягнення суми середнього заробітку за один місяць у розмірі 5330,57 грн. допущено до негайного виконання.

В подальшому, до суду надійшла заява позивача про встановлення судового контрою за виконанням Постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.06.2017 року.

Ухвалою від 16 серпня 2017 року заяву про встановлення судового контрою за виконанням постанови від 13.06.2017 року по справі №826/4568/16 призначено до вирішення в судовому засіданні.

У судовому засіданні 12 вересня 2017 року позивач заяву підтримав, представник відповідача та третьої особи проти її задоволення заперечили. На підставі ч.4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Розглянувши подану заяву, доводи наведені заявником в її обґрунтування, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 267 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання постанови суду або у разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту та накласти на винну посадову особу, відповідальну за виконання постанови, штраф у розмірі від ста до трьохсот мінімальних заробітних плат.

Зазначеній нормі кореспондують положення абзацу сьомого пункту 4 частини першої статті 163, абзацу п'ятого пункту 4 частини першої статті 207 названого Кодексу, згідно з якими у резолютивній частині постанови суду першої чи апеляційної зазначається встановлений судом строк для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіт про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Таким чином, виходячи з системного аналізу вказаних правових норм, випливає, що судовий контроль за виконанням судових рішень здійснюється, шляхом вказівки у судовому рішенні про зобов'язання відповідача подати у встановлений строк звіту про виконання судового рішення стосовно тих рішень, якими зобов'язано відповідача здійснити певні дії, шляхом розгляду адміністративних позовів стосовно оскарження дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні судових рішень, а також шляхом зобов'язання відповідача подати у встановлений строк звіту про виконання судового рішення якими зобов'язано відповідача здійснити певні дії, на стадії виконання судового рішення, що є додатковим видом судового контролю у цій стадії.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі може під час прийняття постанови у справі. Такий контроль здійснюється шляхом зобов'язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої, апеляційної чи касаційної інстанцій, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

У разі ж звернення позивача із заявою про зобов'язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення після прийняття постанови у справі суд ухвалою відмовляє у задоволенні такої заяви.

Аналогічна правова позиція викладена в інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 09.01.2013 № 28/12/13-13

За таких обставин, оскільки постановою від 13.06.2017 року у справі №826/4658/16 не встановлено судового контролю за виконання такого судового рішення шляхом зобов'язання відповідача надати звіт про виконання судового рішення, суд на вбачає підстав для задоволення заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням згадуваної постанови.

При цьому, суд звертає увагу, що метою інституту судового контролю є забезпечення своєчасного і належного виконання відповідного судового рішення.

У той же час, у силу частини першої статті 259 Кодексу адміністративного судочинства України, за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Таким чином, процедура примусового виконання відповідного судового рішення розпочинається з моменту видачі виконавчого листа, який, згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження", підлягає примусовому виконанню органами виконавчої служби.

Суд також звертає увагу, що виконавець у межах відповідного виконавчого провадження наділений правом на здійснення заходів примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом України "Про виконавче провадження".

З матеріалів справи вбачається, що 21 червня 2017 року позивач скористався наданим йому правом на звернення до суду із заявою про видачу виконавчого листа з метою примусового виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.06.2017р. у справі №826/4658/16, проте у зв'язку з перебуванням справи у Київському апеляційному адміністративному суді, на даний момент виконавчий лист ще не видано. Відтак, ОСОБА_1 не вичерпав всіх можливих заходів для виконання вказаного рішення суду, з огляду на що встановлення судового контролю за його виконанням наразі є передчасним.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 160, 165, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви позивача щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строки встановленні ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала відповідно до ч.1 ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо ухвалу не було оскаржено.

Суддя В.І. Келеберда