Справа № 242/4257/17
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Черков В.Г.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року справа №242/4257/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді: Ястребової Л.В, суддів Гайдара А.В., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в м.Авдіївці Донецької області на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 30 жовтня 2017 року у справі № 242/4257/17 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в м.Авдіївці Донецької області про визання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

04 жовтня 2017 року ОСОБА_2 (надалі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України в м.Авдіївці Донецької області (надалі відповідач, Управління) про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови включити до трудового стажу час роботи на комбінаті промислових підприємств «Ніжнеангарсктрансбуд» з 02 березня 1983 року по 05 вересня 1988 року з урахуванням кратності збільшення та зобовязання відповідача провести перерахунок з 14 липня 2017 року, включивши до трудового стажу період роботи на комбінаті промислових підприємств «Ніжнеангарсктрансбуд» з 02 березня 183 року по 05 вересня 1988 року з урахуванням кратності збільшення (а.с. 2-3).

Постановою Селидівського міського суду Донецької області від 30 жовтня 2017 року позов задоволено.

Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м. Авдіївці Донецької області щодо відмови включення до трудового стажу ОСОБА_2 часу роботи на Комбінаті промислових підприємств «Ніжнеангарськтрансбуд» з 02 березня 1983 року по 05 вересня 1988 року з урахуванням кратності збільшення.

Зобовязано управління Пенсійного фонду України в м. Авдіївці Донецької області провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01.07.2017 року, включивши до трудового пільгового стажу період роботи на Комбінаті промислових підприємств «Ніжнеангарськтрансбуд» з 02 березня 1983 року по 05 вересня 1988 року з урахуванням кратності збільшення.

Не погодившись із таким судовим рішенням, відповідач звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою,в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що записи у трудовій книжці ОСОБА_2 не несуть інформацію щодо поширення на останнього пільг, які встановлені п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на п.п. «д» п. 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР «Про упорядкування пільг для осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі й у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» від 10.02.1960 року, яким передбачено, що зарахування одного року роботи в районах Крайньої Півночі за один рік і шість місяців при обчисленні стажу для одержання пенсії провадиться тільки за умови укладання строкового договору про роботу в цих районах. З огляду на викладене, апелянт вказує, що пільгове обчислення страхового стажу поширювалось тільки на працівників, які укладали письмові договори про роботу на Крайній Півночі і у прирівняних місцевостях (виняток становили працівники Дальбуду, Норильського, Ухтинського комбінатів) (а.с. 34-35).

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За правилами частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права колегія суддів встановила наступне.

Як встановлено судом першої, апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач, ОСОБА_2 перебуває на обліку у відповідача та з 24 вересня 2009 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що не заперечується відповідачем та не є спірним у справі.

У звязку з тим, що до страхового стажу були включені періоди роботи в місцевості, прирівняної до районі Крайньої Півночі з 02.03.1983 року по 05.09.1988 року без застосування кратності 1,5, позивач звернувся до Управління із заявою про перегляд його пенсійної справи.

Відповідач, листом від 07.09.2017 року за № 1465/02 повідомив позивача, що стаж його роботи на Комбінаті промислових підприємств «Ніжнеангарськтрансбуд» з 02 березня 1983 року по 05 вересня 1988 року у пільговому обчисленні обрахувати неможливо, оскільки записи у трудовій книжці не несуть інформацію щодо поширення на останнього пільг, які встановлені п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Управлінням рекомендовано надати позивачу уточнюючу довідку про оформлення трудового договору із вказівкою строку дії (а.с. 4).

Вважаючи, що зазначені дії відповідача є незаконними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суду першої інстанції дійшов до висновку, що період роботи позивача на Комбінаті промислових підприємств «Ніжнеангарськтрансбуд» з 02 березня 1983 року по 05 вересня 1988 року з урахуванням кратності збільшення підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи, оскільки підтверджений належними записами у трудовій книжці.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до пункту 5 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу проводиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Підпунктом «д» пункту 5 Указу Президії ВР СРСР від 10.02.1960 регламентовано, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Відповідно до п.3 постанови Ради Міністрів СРСР № 148 від 10 лютого 1960 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», зарахування одного року роботи за один рік та шість місяців було впроваджено з 1 березня 1960 року.

Указом Президії Верховної ради СРСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», було скорочено тривалість трудового договору, що надає право на отримання пільг, передбачених ст. 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», з п'яти до трьох років.

Отже, єдиною умовою для отримання права на пільгове обчислення стажу при переході на пенсію (застосування коефіцієнту 1.5), починаючи з 1 березня 1960 року, було укладення трудового договору строком не менш ніж на п'ять років, а починаючи з 26.09.1967, цей термін було знижено до трьох років.

При цьому, слід зазначити, що жодний з вищевказаних нормативно-правових документів не передбачав обов'язкового укладення виключно письмового трудового договору.

Частиною четвертою статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

За вимогами статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Колегія суддів зазначає, що стаж роботи позивача в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі у період з 02 березня 1983 року по 05 вересня 1988 року підтверджується трудовою книжкою останнього.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку, що вимоги позивача про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмовити включити до трудового стажу час роботи на комбінаті промислових підприємств «Ніжнеангарсктрансбуд» з 02 березня 1983 року по 05 вересня 1988 року з урахуванням кратності збільшення є правомірними, оскільки факт роботи позивача в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі у період з 02 березня 1983 року по 05 вересня 1988 року підтверджується записами у трудовій книжці, що в силу приписів пункту 5 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є достатнім документом для перерахунку пенсії.

Щодо вимоги позивача про зобовязання відповідача провести перерахунок пенсії з 14 липня 2017 року, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перерахунок призначеної пенсії провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Оскільки позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 14 липня 2017 року, судом першої інстанції правомірно зобовязано Управління Пенсійного Фонду України в м.Авдіївці Донецької області здійснити ОСОБА_2 перерахунок його пенсії з 01 липня 2017 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку, що доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи, оскільки вони суперечать чинному законодавству та не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Згідно частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в м. Авдіївці Донецької області залишити без задоволення.

Постанову Селидівського міського суду Донецької області від 30 жовтня 2017 року у справі № 242/4257/17 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Л.В. Ястребова

Судді А.В. Гайдар

ОСОБА_3