Справа № 816/709/17
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/709/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Клочка К.І.,

за участю:

секретаря судового засідання - Ісайченко М.А.,

представника позивача - Носова К.В.,

представника відповідача - Курила В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Поток Грейн Експорт" до Головного управління ДФС у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

12.05.2017 товариство з обмеженою відповідальністю "Агро - Альянс Полтава" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Полтавській області про скасування податкового повідомлення - рішення № від 25.04.2017.

Ухвалами Полтавського окружного адміністративного суду від 15.05.2017 провадження у справі за даним адміністративним позовом відкрито, закінчено підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04.07.2017 адміністративний позов залишено без розгляду.

27.09.2017 ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду скасовано ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 04.07.2017 у справі №816/709/17, а справу направлено до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду справи.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23.10.2017 адміністративну справу №816/709/17 прийнято до провадження.

14.11.2017 ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду допущено у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Альянс Полтава" до Головного управління ДФС у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення заміну позивача з товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Альянс Полтава" на товариство з обмеженою відповідальністю "Поток Грейн Експорт".

Позовні вимоги мотивовані незгодою позивача з податковим повідомленням-рішенням № від 25.04.2017 та висновками акту перевірки, які слугували підставою для його винесення, оскільки реальність господарських операцій між ТОВ "Агро-Альянс Полтава" (змінило назву на ТОВ "Поток Грейн Експорт") та його контрагентами ТОВ "Жерман Плюс" і ТОВ "Флеш Сток" підтверджується первинними, бухгалтерськими та іншими документами. Крім того, на момент виникнення спірних правовідносин між товариством та його контрагентами жодних вироків судів у кримінальних справах стосовно останніх (їх посадових осіб) винесено не було, а відтак, посилання контролюючого органу на вирок Печерського районного суду м. Києва від 06.11.2015 та вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.05.2016 в акті перевірки №601/16-31-14-01-09/36600645 від 19.12.2016 як на підставу, що свідчить про нереальність спірних господарських операцій, є безпідставними.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ "Поток Грейн Експорт" посилаючись на те, що за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 товариством до складу собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) по бухгалтерському рахунку 902 "Собівартість реалізованих товарів" віднесено витрати по придбанню сільгосппродукції у суб'єктів господарської діяльності з ознаками "фіктивності" - ТОВ "Жерман Плюс" і ТОВ "Флеш Сток", по яких вчинені злочини, передбачені ч.1 ст.205 Кримінального кодексу України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ТОВ "Поток Грейн Експорт" (попередня назва - ТОВ "Агро-Альянс Полтава", код ЄДРПОУ - 36600645) 21.07.2009 зареєстроване в якості юридичної особи, номер запису в ЄДР про проведення державної реєстрації 0008592 (том 3 а.с. 50-56). Позивач перебуває на податковому обліку в ДПІ у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області та є платником податку на додану вартість.

У період з 22.11.2016 по 11.12.2016 посадовими особами Головного управління ДФС у Полтавській області та ДПІ у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області проведено виїзну планову документальну перевірку ТОВ "Агро-Альянс Полтава" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2015 валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2015.

Правомірність підстав та порядку проведення перевірки позивачем не оспорюється.

За результатами перевірки складено акт №601/16-31-14-01-09/36600645 від 19.12.2016, відповідно до висновків якого, зокрема, зафіксовано порушення позивачем пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, п.6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 "Запаси", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 №246, в результаті чого платником занижено податок на прибуток за 2015 рік в сумі 1172553,00 грн (том 1 а.с. 10-59).

На підставі висновків акту Головним управлінням ДФС у Полтавській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 06.01.2017, яким товариству збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "податок на прибуток приватних підприємств" на 1172553,00 грн (том 1 а.с. 102).

Із даним податковим повідомленням-рішенням позивач не погодився та оскаржив його в адміністративному порядку до ДФС України.

Рішенням ДФС України №6214/6/99-99-11-01-01-15 від 28.03.2017 скаргу товариства на зазначене податкове повідомлення-рішення задоволено частково, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області № від 06.01.2017 скасовано в частині встановленого перевіркою завищення ТОВ "Агро-Альянс Полтава" витрат, що враховуються при визначенні фінансового результату за 2015 рік, щодо яких підтверджено здійснення оплати скаржником грошовими коштами на користь ТОВ "Жерман Плюс", ТОВ "Флеш Сток" та не встановлено наявності дебіторської заборгованості за 2015 рік, а в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення залишено без змін (том 1 а.с. 103-109).

На підставі висновків акту №601/16-31-14-01-09/36600645 від 19.12.2016 та приймаючи до уваги рішення ДФС України №6214/6/99-99-11-01-01-15 від 28.03.2017 Головним управлінням ДФС у Полтавській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 25.04.2017, яким товариству збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "податок на прибуток приватних підприємств" на 743877,00 грн (том 1 а.с. 110).

Позивач, не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням № від 25.04.2017, звернувся до суду з вимогою про його скасування.

Надаючи правову оцінку спірному податковому повідомленню-рішенню, суд виходить з наступного.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-XIV (далі - Закон №996-XIV).

Стаття 2 Закону №996-XIV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачає, що цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону №996-XIV бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.

За приписами ст.9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Пунктом 44.1 ст.44 Податкового кодексу України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об'єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об'єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Пунктом 135.1 ст.135 Податкового кодексу України передбачено, що платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Як зазначено перевіряючими у акті перевірки, висновок про заниження позивачем податку на прибуток за 2015 рік обґрунтовується безпідставним віднесенням платником до складу собівартості реалізованої продукції (товарів, робі, послуг) витрат по придбанню сільгосппродукції у суб'єктів діяльності ТОВ "Жерман Плюс" та ТОВ "Флеш Сток", що мають ознаки "фіктивності".

В ході розгляду даної адміністративної справи судом досліджувалася реальність взаємовідносини ТОВ "Поток Грейн Експорт" (ТОВ "Агро-Альянс Полтава") з його контрагентами ТОВ "Жерман Плюс" та ТОВ "Флеш Сток".

Судовим розглядом встановлено, що між позивачем (покупець) та ТОВ "Флеш Сток" (продавець) укладено договір купівлі-продажу від 21.12.2015 №21/12-2015, за умовами якого продавець зобов'язується поставити і передати у власність покупця, а покупець прийняти і оплатити сільськогосподарську продукцію в асортименті, за ціною, якістю, кількістю та на умовах, узгоджених з покупцем і вказаних у договорі та в додатках до договору (том 2 а.с. 213-215).

Згідно з додатком від 21.12.2015 до договору купівлі-продажу від 21.12.2015 №21/12-2015 с/г продукцією, що поставляється в спірному випадку є - кукурудза в кількості 248,562 т (том 2 а.с. 216).

На підтвердження товарності господарської операції з поставки ТОВ "Флеш Сток" у грудні 2015 року на користь позивача кукурудзи на загальну суму 794662,31 грн без ПДВ останнім до матеріалів справи долучені: видаткова накладна від 22.12.2015 №ФС-122210, складська квитанція від 22.12.2015 №4523 та платіжні доручення про оплату с/г продукції від 28.12.2015 №502, від 09.02.2016 №565, від 10.02.2016 №568 (том 2 а.с. 217-221).

З метою доведення факту подальшого використання поставленої кукурудзи позивачем у власній господарській діяльності до матеріалів справи представлені договір поставки від 21.12.2015, укладений між ТОВ "Поток Грейн Експорт" (ТОВ "Агро-Альянс Полтава"), як постачальником, та ТОВ "Грейнекспорт", як покупцем, щодо подальшої реалізації на користь останнього вищезазначеної кукурудзи, специфікації №1 та №2 до вказаного договору, видаткова накладна від 23.12.2015 №65, складська квитанція від 22.12.2015 №4524, платіжні доручення від 29.12.2015 №509, від 20.01.2016 №522, акт виконання робіт (надання послуг) від 31.12.2015 №1136 (за зберігання, переоформлення та відвантаження кукурудзи) (том 2 а.с. 222-232).

Поряд з цим, судом встановлено, що між позивачем (покупець) та ТОВ "Жерман Плюс" (продавець) були укладені договори купівлі-продажу від 27.07.2015 №27/07-2015 та від 24.09.2015 №24/09-2015, за умовами яких продавець зобов'язується поставити і передати у власність покупця, а покупець прийняти і оплатити сільськогосподарську продукцію в асортименті, за ціною, якістю, кількістю та на умовах, узгоджених з покупцем і вказаних у договорі та в додатках до договору (том 2 а.с. 28-30, 102-103).

Згідно з додатками до вищезазначених договорів купівлі-продажу сільськогосподарською продукцією, що поставляється в спірному випадку є: 1) пшениця 3 класу у кількості 161,642 т (додаток 1 до договору від 27.07.2015 №27/07-2015), 2) пшениця 6 класу в кількості 241,367 т (додаток 2 до договору від 27.07.2015 №27/07-2015), 3) кукурудза в кількості 247,395 т (додаток 1 до договору від 24.09.2015 №24/09-2015), 4) пшениця у кількості 97,947 т та 53,492 т (додатки 2 та 3 до договору від 24.09.2015 №24/09-2015), 5) кукурудза у кількості 473,96 т та 24,52 т (додатки 4 та 6 до договору від 24.09.2015 №24/09-2015), 6) кукурудза у кількості 486,996 т та 50,00 т (додатки 5 та 7 до договору від 24.09.2015 №24/09-2015) (том 2 а.с. 31-32, 104, 127-128, 145-146, 160-161).

На підтвердження товарності господарських операцій з поставки ТОВ "Жерман Плюс" у липні, вересні та жовтні 2015 року на користь позивача сільгосппродукції (кукурудзи, пшениці), а також з метою доведення факту подальшого використання поставленої с/г продукції позивачем у власній господарській діяльності шляхом реалізації її на користь інших суб'єктів господарювання (контрагентів-покупців) до матеріалів справи товариством надані: видаткові накладні, складські квитанції, акти приймання-передачі, договори поставки, довіреності на отримання ТМЦ, картки аналізу, рахунки на оплату, контракти, платіжні доручення, акти надання послуг, акти здачі-приймання виконаних робіт, відомості вагонів, посвідчення про якість зерна, накладні, акти про виконання робіт, експертні висновки, карантинні сертифікати, договори про надання послуг перевезення, про транспортно-експедиційне обслуговування, ТТН, акти виконання робіт (надання послуг), акти приймання сировини за кількістю, акти прийому-передачі сільськогосподарської продукції, інвойси, вантажні-митні декларації, акти виконаних робіт (том 2 а.с. 33-101, 106-212).

Однак, на переконання суду, вказані документи не можуть розцінюватися в якості належних доказів реальності спірних господарських операцій між позивачем та ТОВ "Жерман Плюс" (у липні, вересні та жовтні 2015 року) та ТОВ "Флеш Сток" (у грудні 2015 року) з огляду на наступне.

Так, матеріалами справи підтверджується, що при документальному оформленні спірних господарських операцій первинні документи від імені ТОВ "Жерман Плюс" підписувалися ОСОБА_5, а від імені ТОВ "Флеш Сток" ОСОБА_6

Водночас, у матеріалах справи маються вирок Печерського районного суду м. Києва від 06.11.2015 у справі №757/40842/15-а (том 1 а.с. 196-199) та вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.05.2016 у справі №200/5639/16-к (провадження №1-кп-200/309/16) (том 2 а.с. 242-247).

Згідно з вироком Печерського районного суду м. Києва від 06.11.2015 у справі №757/40842/15-а ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.205, ч.1 ст.358 Кримінального кодексу України.

Як слідує зі змісту вказаного вироку ОСОБА_5 ніякого відношення до реєстрації та здійснення фінансово-господарської діяльності ТОВ "Жерман Плюс" не має, до статутного фонду останнього грошові кошти чи інші цінні папери він не вносив, зареєстрував вказане товариство за грошову винагороду, без мети здійснення підприємницької діяльності, де на даний час можуть знаходитися статутні документи та печатки зазначеного товариства йому не відомо.

Згідно з вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.05.2016 у справі №200/5639/16-к (провадження №1-кп-200/309/16) ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.205, ч.1, ч.3 ст.358 Кримінального кодексу України.

За змістом зазначеного вироку ОСОБА_6 наприкінці липня 2015 року, знаходячись в м. Павлоград Дніпропетровської області, вступив в попередню змову з невстановленими особами, направлену на фіктивне підприємництво, тобто створення суб'єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) з метою прикриття незаконної діяльності.

Згідно досягнутої з невстановленими співучасниками злочину змови, ОСОБА_6 повинен був за матеріальну винагороду у сумі 500 гривень надати копії свого паспорта громадянина України, а також картки фізичної особи платника податків з ідентифікаційним номером та без мети ведення фінансово-господарської діяльності підписати у нотаріуса складений та наданий йому невстановленими особами статут підприємства, який є установчим документом суб'єкта господарювання, на підставі якого створюється юридична особа, та проводиться її державна реєстрація і повернути зазначений офіційний документ невстановленим співучасникам злочину, які, в подальшому, після проведення ними державної реєстрації юридичної особи, повинні були використовувати реквізити створеного підприємства, з метою прикриття незаконної діяльності у вигляді створення умов для ухилення від сплати податків підприємствам реального сектору економіки.

ОСОБА_6 виконав свою частину досягнутої з невстановленими особами злочинної змови та передав їм за матеріальну винагороду, без мети ведення фінансово-господарської діяльності, підписаний ним та нотаріально засвідчений статут ТОВ "Флеш Сток", довіреність, протокол загальних зборів №1.

В подальшому, переданий ОСОБА_6 невстановленим співучасникам злочину нотаріально завірений статут ТОВ "Флеш Сток" став підставою для реєстрації даного товариства в якості юридичної особи 05.08.2015 за реєстраційним номером 0058997, де ОСОБА_6 був вказаний в якості засновника та керівника, та для внесення ТОВ "Флеш Сток" до Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України під №39934405, після чого реквізити вказаної створеної юридичної особи використовувалися невстановленими співучасниками злочину з метою прикриття незаконної діяльності у вигляді створення умов для ухилення від сплати податків підприємствам реального сектору економіки.

На переконання суду, вирок суду, який встановлює фіктивність господарської діяльності контрагента, не може бути не врахований, оскільки статус фіктивного підприємництва несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, навіть у випадку формального підтвердження її первинними документами.

Відповідно до правової позиції, яка висловлена у рішенні Верховного Суду України від 26.01.2016 №21-4781а15 та яка у силу норм ст.2441 Кодексу адміністративного судочинства України є обов`язковою для всіх судів України, "первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту та валових витрат, виписані контрагентом, фіктивність господарської діяльності якого встановлена вироком суду, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт або послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставними".

А у правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 12.01.2016 №21-3706а15, вказано, що "статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку".

За викладених обставин, суд вважає, що надані до матеріалів справи позивачем первинні бухгалтерські документи, зокрема, видаткові накладні, не можна вважати належно оформленими та підписаними повноважними особами, які посвідчують факт постачання товарів, а тому віднесення до складу собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) по бухгалтерському рахунку 902 "Собівартість реалізованих товарів" спірних витрат по придбанню сільгосппродукції у ТОВ "Жерман Плюс" та ТОВ "Флеш Сток" є безпідставним.

Окрім цього, суд також вважає за доцільне відмітити, що за результатами аналізу бази ДФС України "Податковий блок" з метою дослідження реальності придбання та реалізації товарів встановлено, що ТОВ "Жерман Плюс" () реалізувало ТОВ "Поток Грейн Експорт" (ТОВ "Агро-Альянс Полтава") пшениці в кількості 554,448 т та кукурудзи в кількості 1282,87 т, тоді як ТОВ "Жерман Плюс" придбано кукурудзи 646,3 т, а пшениця взагалі не придбавалася.

За результатами аналізу бази ДФС України "Податковий блок" з метою дослідження реальності придбання та реалізації товарів встановлено, що ТОВ "Флеш Сток" () реалізувало ТОВ "Поток Грейн Експорт" (ТОВ "Агро-Альянс Полтава") кукурудзу 3 класу в кількості 248,565 т, тоді як ТОВ "Флеш Сток" кукурудзу взагалі не придбавало.

Відповідно до статистичної звітності, видів діяльності, відсутністю матеріально-технічної і технологічної можливості, відсутністю у ТОВ "Жерман Плюс" та ТОВ "Флеш Сток" власних та орендованих земельних ділянок та необхідної кількості працівників підтверджується факт неможливості вирощення сільгосппродукції самостійно.

Відсутність факту реального одержання (купівлі) відповідної кількості ідентифікованого товару від ТОВ "Жерман Плюс" та ТОВ "Флеш Сток" засвідчує недійсність (неможливість) формування товариством відповідного активу та доказує фіктивність введення в обіг ідентифікованого товару та нереальність здійснення вказаними товариствами первинного постачання товару ТОВ "Поток Грейн Експорт" (ТОВ "Агро-Альянс Полтава").

Враховуючи вищевикладене, а також зважаючи на безпідставність віднесення позивачем за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 до складу собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) по бухгалтерському рахунку 902 "Собівартість реалізованих товарів" витрат по придбанню сільгосппродукції у суб'єктів господарської діяльності з ознаками "фіктивності" - ТОВ "Жерман Плюс" і ТОВ "Флеш Сток", суд дійшов висновку про правомірність збільшення контролюючим органом ТОВ "Поток Грейн Експорт" (ТОВ "Агро-Альянс Полтава") спірним податковим повідомленням-рішенням суми грошового зобов'язання за платежем "податок на прибуток приватних підприємств" на 743877,00 грн.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Водночас, суд акцентує увагу на положеннях ч.1 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

До того ж, як визначено ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідач в ході судового розгляду справи довів, що у спірних відносинах він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Разом з тим, позивач не надав суду належних доказів того, що оспорюване рішення відповідача не відповідає фактичним обставинам справи та порушує його права і законні інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Приймаючи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову ТОВ "Поток Грейн Експорт" (ТОВ "Агро-Альянс Полтава").

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 18 грудня 2017 року.

Суддя К.І. Клочко