Справа № 824/995/17-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2017-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

15 грудня 2017 р. м. Чернівці Справа № 824/995/17-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Григораш В.О., розглянувши матеріали адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (позивач) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (відповідач) про стягнення заборгованості, -

встановив:

В поданому до суду 13.12.2017 року адміністративному позові Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області просить стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованість на суму 2312,94 грн.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов до висновку, що вона підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України від 03.10.2017 року №2147-VIII (КАС України №2147-VIII) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Проте, позовна заява оформлена та подана позивачем на підставі чинного на момент звернення до суду Кодексу адміністративного судочинства від 06.07.2005 року №2747-IV (КАС України №2747-IV), у зв'язку з чим, до даної позовної заяви застосовується вимоги саме КАС України №2747-IV.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 107 КАС України №2747-IV суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу. Згідно зі ст. 105 КАС України позов предявляється до адміністративного суду у формі позовної заяви, яка має відповідати вимогам, встановленим ст. 106 КАС України №2747-IV.

Відповідно до ч. 2 ст. 106 КАС України №2747-IV на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій. Страхувальник у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки, зазначеної у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує її з органами Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, а в разі неузгодження вимоги із органами Пенсійного фонду має право на оскарження вимоги в судовому порядку.

Отже, узгоджена вимога про сплату недоїмки є документом на підставі якого у позивача виникає право на її стягнення в судовому порядку у разі, якщо протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник не сплатив суми недоїмки та суми фінансових санкцій згідно такої вимоги.

Однак, позивачем до позовної заяви не додано вимогу про сплату недоїмки та докази щодо її узгодження у відповідності до вказаної вище норми Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV.

Крім того, в позовній заяві позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, проте не надає суду звітність до Пенсійного фонду Додаток №23 "Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованих внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до органів Пенсійного фонду України" за листопад 2004 року.

Вказані недоліки позовної заяви унеможливлюють вирішення питання про відкриття провадження у справі, оскільки позивачем не дотримано вимог ст. 106 КАС України №2747-IV. З огляду на викладене, є достатні підстави для залишення позовної заяви без руху та надання строку для усунення її недоліків, у встановлений судом строк.

У звязку з цим, для усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно подати суду, або зазначити причин неможливості подання, наступні докази:

- звітність до Пенсійного фонду Додаток №23 "Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованих внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до органів Пенсійного фонду України" за листопад 2004 року;

- вимогу про сплату недоїмки та докази щодо її узгодження.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України №2147-VIII, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Крім того, згідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України №2147-VIII, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

На підставі наведеного та керуючись ст. 169, ст. 248 КАС України №2147-VIII, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити п'ятиденний строк для усунення недоліку, зазначеного в мотивувальній частині ухвали, з дати отримання копії ухвали.

3. Копію ухвали невідкладно направити позивачу.

Порядок і строки оскарження ухвали визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена повністю або частково в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом пяти днів з дня проголошення. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.О. Григораш