Справа № 344/4362/14-а
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 року м.Київ К/800/25127/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Калашнікова О.В.

Швед Е.Ю.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2016 року у справі за позовом Приватного підприємця ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Івано-Франківської міської ради, третя особа - Фінансове управління Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 року Приватний підприємець ОСОБА_2 звернулася з позовом до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Івано-Франківської міської ради, в якому просила: визнати незаконною бездіяльність відповідачів, яка полягає у не вчиненні дій щодо розгляду питання про прийняття в комунальну власність територіальної громади м.Івано-Франківська інженерних мереж водопостачання та водовідведення, які виконані в обсязі проекту, погодженого від 10 лютого 2005 року за №1819 та 13 листопада 2011 року №4864 (ТУ № 349 від 29 вересня 2004 року); зобов'язати розглянути на чергових засіданнях та прийняти в комунальну власність територіальної громади м.Івано-Франківська інженерні мережі водопостачання та водовідведення, які виконані в обсязі проекту, погодженого від 10 лютого 2005 року №1918 та 13 листопада 2011 року № 4864 (ТУ № 349 від 29 вересня 2004 року).

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що відповідачами протиправно відмовлено у задоволенні її клопотання про прийняття в комунальну власність інженерних мереж з посиланням на те, що вказані інженерні мережі не можуть бути використані для розвитку та забезпечення водопостачання і водовідведення інших об'єктів. Вказувала, що її клопотання відповідачами не були розглянуті належним чином з наданням відповіді у формі рішення, як це передбачено законодавством.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 серпня 2014 року в задоволені позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що звернення позивача розглянуто з наданням письмової відповіді від 15 січня 2013 року та від 08 лютого 2013 року з відмовою у задоволенні вимог з посиланням на те, що мережі водопроводу та каналізації прокладені до торгового закладу з адміністративно-побутовими приміщеннями по вул.Г.Хоткевича,63-А забезпечують функціонування даного закладу і не можуть бути використані для розвитку та забезпечення водопостачання і водовідведення інших об'єктів.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2016 року задоволено частково апеляційну скаргу Приватного підприємця ОСОБА_2; постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 серпня 2014 року скасовано; прийнято нову, якою позов задоволено частково; визнано незаконною бездіяльність Івано-Франківської міської ради та виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради у не вчиненні дій щодо розгляду питання про прийняття в комунальну власність територіальної громади м.Івано-Франківська інженерних мереж водопостачання та водовідведення, які виконані в обсязі проекту погодженого від 10 лютого 2005 року за №1819 та 13 листопада 2011 року № 4864 (ТУ № 349 від 29 вересня 2004 року); зобов'язано Івано-Франківську міську раду та виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради розглянути питання щодо прийняття в комунальну власність територіальної громади м.Івано-Франківська інженерні мережі водопостачання та водовідведення, які виконані в обсязі проекту, погодженого від 10 лютого 2005 року за № 1819 та 13 листопада 2011 року № 4864 (ТУ № 349 від 29 вересня 2004 року); в решті позову відмовлено.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи частково позов, суд апеляційної інстанції виходив із обґрунтованості позовних вимог та встановленої бездіяльності відповідачів щодо розгляду звернень позивача у встановленому законом порядку.

Не погоджуючись з рішенням апеляційного суду, виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2016 року та залишити в силі постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 серпня 2014 року.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 09 вересня 2010 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області Приватному підприємцю ОСОБА_2 надано дозвіл на виконання будівельних робіт № 721 з будівництва закладу торгівлі з адміністративно-побутовими приміщеннями на місці власного павільйону склотари АДРЕСА_1. Строк дії дозволу до 03 вересня 2012 року.

Рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 17 листопада 2010 року № 662 включено співзабудовником ТзОВ « 555-ТМ» на будівництво закладу торгівлі з адміністративно-побутовими приміщеннями на місці власного павільйону склотари АДРЕСА_1, яке здійснює підприємець ОСОБА_2 (дозвіл на будівництво підприємцю ОСОБА_2 - рішення виконавчого комітету міської ради від 14 грудня 2004 року № 457, п. 5.5; дозвіл на проект на пошукові роботи - рішення виконавчого комітету міської ради від 20 квітня 2004 року № 131, п.1.3).

Згідно довідки КП «Івано-Франківськводоекотехпром» від 13 січня 2012 року №д-10/12 зовнішні інженерні мережі водопостачання та водовідведення підведені до торгового закладу з адміністративно-побутовими приміщеннями на вул.Г.Хоткевича, 63-А - виконані в обсязі проекту (№ погодження 1819 від 10 лютого 2005 року та № 4864 від 13 листопада 2011 року). Виконано робіт з прокладання водопроводу на суму 23013 грн., та з прокладання каналізації на суму 17033 грн.

З листа КП «Івано-Франківськводоекотехпром» від 27 лютого 2014 року № 01-6/42/1, наданого у відповідь на лист ОСОБА_2 від 10 лютого 2014 року № 3-12/14 (п.п.3, 4) прокладені до закладу торгівлі по вул.Г.Хоткевича мережі забезпечують водопостачання та водовідведення безпосередньо вказаного об'єкту і за своїм призначенням виконують функції водопровідного уводу та каналізаційного випуску.

У відповідності з Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Мінжитлокомунгоспу 27 червня 2008 року № 190, КП «Івано-Франківськводоекотехпром» приймає на баланс водопровідні уводи та каналізаційні випуски державного житлового фонду, житлового-будівельних кооперативів (ЖБК), ОСББ, а також магістральні, вуличні та розподільчі внутрішньоквартальні мережі водопостачання та водовідведення згідно з відповідними рішеннями органів місцевого самоврядування. Мережі торгового закладу не відносяться до категорії мереж, визначених п. 4 цього листа і обслуговуються власниками даного об'єкту.

Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» технічні умови - комплекс умов та вимог до інженерного забезпечення об'єкта будівництва, які повинні відповідати його розрахунковим параметрам, зокрема щодо водо-, тепло-, енерго- і газопостачання, каналізації, радіофікації, зовнішнього освітлення, відведення зливових вод, телефонізації, телекомунікації, диспетчеризації, пожежної та техногенної безпеки.

Згідно ч.5 ст.30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» якщо технічними умовами передбачається необхідність будівництва замовником інженерних мереж або об'єктів інженерної інфраструктури (крім мереж, призначених для передачі та розподілу електричної енергії, трубопроводів, призначених для розподілу природного газу, транспортування нафти та природного газу) поза межами його земельної ділянки, розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту зменшується на суму їх кошторисної вартості, а такі інженерні мережі та/або об'єкти передаються у комунальну власність.

Вказані норми носять імперативний характер і виключають можливість інших варіантів, аніж прийняття у комунальну власність інженерних мереж, при умові, що ці мережі повинні бути зовнішні, тобто використовуються для водопостачання та водовідведення об'єкта будівництва та знаходяться поза межами будівельного майданчика та виконані відповідно до технічних умов. Зазначені положення закону не підлягають розширеному тлумаченню та не дають права органу місцевого самоврядування встановлювати додаткові умови прийняття вказаних мереж у комунальну власність.

Згідно п.5.2.1 Положення про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Івано-Франківська, затвердженого рішенням Івано-Франівської міської ради від 18 жовтня 2013 року №1231-38, якщо технічними умовами передбачається необхідність будівництва замовником інженерних мереж або об'єктів інженерної інфраструктури теплопостачання, водопостачання та водовідведення поза межами його земельної ділянки, розмір пайової участі у розвитку інфраструктури міста зменшується на суму їх кошторисної вартості та актів виконаних робіт, визначених згідно з державними будівельними нормами, стандартами та правилами, а такі інженерні мережі та/або об'єкти передаються у комунальну власність після погодження комісією з питань визначення пайової участі замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста та відповідного рішення сесії міської ради.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач неодноразово зверталась до органів місцевого самоврядування із відповідними зверненнями, на які Фінансовим управлінням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради надано письмові відповіді від 15 січня 2013 року та 08 лютого 2013 року, з яких вбачається, що комісією з питань визначення пайової участі замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста її звернення розглянуто, а вимоги таких відхилено з посиланням на те, що мережі водопроводу та каналізації прокладені до торгового закладу з адміністративно-побутовими приміщеннями по вул.Г.Хоткевича,63-А забезпечують функціонування даного закладу і не можуть бути використані для розвитку та забезпечення водопостачання і водовідведення інших об'єктів.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Статтею143 Конституції України визначено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Отже, Основний Закон визнає право за органами місцевого самоврядування самостійно вирішувати питання місцевого значення.

Відповідно до п.30 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключних повноважень сільської, селищної, міської ради, які підлягають вирішенню на пленарних засіданнях, відноситься вирішення питання, зокрема, щодо включення до об'єктів комунальної власності майна.

Як встановлено судами, Івано-Франківська міська рада жодного рішення з приводу питання щодо прийняття до комунальної власності мереж водопостачання та водовідведення за заявами позивача не приймала.

Судом апеляційної інстанції вірно відзначено, що надання відповіді на звернення ПП ОСОБА_2 до відповідачів Фінансовим управлінням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради не можна визнати належним вирішенням ініційованого позивачем питання, оскільки третя особа у даному випадку не є уповноваженим органом щодо прийняття рішення з питання прийняття об'єкта до комунальної власності територіальної громади.

Також апеляційним судом обґрунтовано спростовані висновки суду першої інстанції про відсутність порушень прав позивача, в тому числі з урахуванням обґрунтованого посилання позивача на норми ч.ч.1, 5 ст.30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За викладеного, виходячи з визначених ст.220 Кодексу адміністративного судочинства України меж перегляду судових рішень, за якими суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, у судової колегії відсутні підстави для спростування встановлених судом апеляційної інстанції обставин у справі, доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст.220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст.220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради відхилити.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених ст.ст.237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді