Справа № 534/1396/17
Суддя: Крикливий В. В.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/1396/17
Провадження № 2-а/534/84/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року Комсомольський міський суд Полтавської області
в складі: головуючого судді при секретарі Крикливого В.В. Клімовій С.І.
з участю:позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Горішні Плавні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Інспектора Управління патрульної поліції у місті Харкові лейтенанта поліції Ткаченка Дмитра Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає скасувати постанову суб'єкта владних повноважень, на підставі якої на позивача було накладено адміністративне стягнення ч.2 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн. та закрити провадження у справі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 заявлені вимоги підтримав повністю, посилаючись на викладені у позові обставини. Пояснив, що при здійсненні ним об'їзду іншого транспортного засобу, порушення правил дорожнього руху він не допускав.

Будучи належно повідомленим про час і місце розгляду справи, відповідач Ткаченко Д.О. в судове засідання не з'явився, заперечень проти позову та доказів на їх підтвердження не надав.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши приєднані до справи письмові докази, судом встановлено наступне.

Постановою про адміністративне правопорушення серії БР №695089 від 30.08.2017 року, винесеною інспектором УПП у м.Харкові Ткаченком Д.О., позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення (а.с.17), 30.08.2017 року близько 16 год. 50 хв. на 424 км автодороги Київ-Харків, ОСОБА_3 здійснив виїзд на розділювальну смугу, чим порушив п.11.9 Правил дорожнього України.

Встановивши обставини справи, оцінивши досліджені письмові докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржена постанова підлягає скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Диспозицією ч.2 ст.122 КУпАП, передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

У відповідності до вимог п.11.9 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, забороняється виїжджати на трамвайну колію зустрічного напрямку, відокремлені від проїзної частини трамвайні колії та розділювальну смугу.

Даючи правову оцінку обставинам справи та наявним у ній доказам, суд вважає, що оскаржувана постанова не містить посилань на докази вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а також доказів на спростування обставин, зазначених позивачем в обґрунтування адміністративного позову. Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В ході розгляду справи, позивач заперечував факт виїзду на розділювальну смугу, зазначивши, що автомобіль патрульної поліції знаходився на значній відстані від місця здійснення позивачем маневру і фізично поліцейський не міг бачити цього.

Окрім цього, зазначив, що звертався до представника поліції та попросив інспектора надати йому докази порушення ним Правил дорожнього руху, на що отримав відмову.

Виходячи із змісту ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали.

Всупереч наведеної норми, відповідач обмежився лише наданням завіреної копії постанови. Інших додаткових доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП (пояснення позивача або свідків, відео- чи фотофіксації, тощо), відповідачем суду не надано.

Разом із тим, виходячи із змісту оскаржуваної постанови, до постанови приєднувались пояснення ОСОБА_3 та рапорт поліцейського. Проте, зазначені документи суду не надавались.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Будь-які інші докази, передбачені ст. 251 КУпАП, які б встановлювали наявність адміністративного правопорушення та вину ОСОБА_3 у його вчиненні, в матеріалах справи відсутні. Таким чином, встановлені по справі обставини та досліджені судом докази у їх сукупності свідчать про необґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи, що суб'єктом владних повноважень, на якого покладено обов'язок доказування правомірності свого рішення, не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_3 правил дорожнього руху та відповідно вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, суд вважає позов обґрунтованим.

За таких обставин позов в частині скасування постанови про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності підлягає задоволенню.

Закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, про яке прохає позивач, виходить за межі юрисдикції адміністративного суду.

Суд зауважує, що у відповідності до ст. 247, ч.3 ст. 284 КУпАП закривати провадження у справі про адміністративне правопорушення може лише орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, а не адміністративний суд, який перевіряє правомірність винесеної таким органом постанови. Відтак, правові підстави для задоволення адміністративного позову в цій частині, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.1712 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_3 - задовольнити повністю.

Постанову серії БР № 695089 від 30 серпня 2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, на ОСОБА_3 за ч.2 ст.122 КУпАП - скасувати.

Постанову може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя підпис В.В. Крикливий

З оригіналом вірно.

Суддя В.В. Крикливий