Справа № 813/3959/17
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2017 року справа № 813/3959/17

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання Михайленко Б.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Євротек» до Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання незаконними і скасування податкової вимоги та рішення, визнання протиправною бездіяльності, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Євротек» (далі ПрАТ «Євротек», позивач) до Головного управління ДФС у Херсонській області (далі ГУ ДФС у Херсонській області, відповідач), в якому позивач просить суд:

-визнати незаконною і скасувати податкову вимогу ГУ ДФС у Херсонській області №7371-17 від 11.10.2017 року на суму 821 391,50 грн.;

-визнати незаконним і скасувати рішення ГУ ДФС у Херсонській області про опис майна в податкову заставу №7371-17 від 11.10.2017 року;

-визнати протиправною бездіяльність ГУ ДФС у Херсонській області щодо непроведення списання безнадійного податкового боргу, зобовязати ГУ ДФС у Херсонській області прийняти рішення щодо списання безнадійного податкового боргу ПрАТ «Євротек» в сумі 821 391,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на наступні обставини. Зокрема, зазначає, що сума основного боргу 466 320, 54 грн. була нарахована за Актом перевірки №1883/15-2/23509930 та податкового повідомлення-рішення № від 11.10.2012 року, які направлялися позивачу ще в 2012 році. Постановою Господарського суду Львівської області від 16.01.2013 року в справі №914/105/13 ПрАТ «Євротек» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Позивач стверджує, що вимоги в сумі 466 320,54 грн. є погашеними в силу прямої дії норм Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 року №2343-XII, оскільки не були заявлені контролюючим органом ні як конкурсні, ні як поточні вимоги. При цьому позивач посилається на Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2016 р. у справі №813/3151/16. Таким чином, вважає, що ці вимоги не можуть набути статусу податкового боргу, а відтак і майно позивача не може бути оформлене в податкову заставу. Вважає, що погашення грошовим вимог до ПрАТ «Євротек» ще в 2013 році позбавляє відповідача права нараховувати пеню за період 2013-2017 роки на погашене (безнадійне) податкове зобовязання, отже відповідач має здійснити списання безнадійного податкового боргу з позивача в повній сумі 821 391,50 грн.

Відповідач в письмових запереченнях покликається на те, що позивач 26.09.2017 року подав до контролюючого органу уточнюючу податкову декларацію з плати за землю №, якою самостійно визначив суму грошового зобовязання з орендної плати за землю. Зазначає, що твердження позивача, що вказаний податковий борг це борг минулих років не має місця, адже з облікової картки ПрАТ «Євротек» чітко видно переривання податкового боргу, так як 26.09.2017 року в інформаційних базах даних контролюючого органу рахувалась переплата на обліковій картці позивача.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав суду пояснення аналогічні позовній заяві та додаткових поясненнях по справі, просив суд позов задовольнити.

Відповідач явку уповноваженого представника не забезпечив, належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

В силу положень ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

З огляду на викладене та враховуючи достатність наявних у справі доказів суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінивши їх в сукупності, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Голоним управлінням ДФС у Херсонській області сформовано та направлено ПрАТ «Євротек» податку вимогу №7371-17 від 11.10.2017 року на суму 821 391,50 грн. та рішення про опис майна в податкову заставу №7371-17 від 11.10.2017 року внаслідок порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання зі сплати орендної плати з юридичних осіб .

Не погоджуючись із рішеннями суб'єкта владних повноважень, позивачем було заявлено означений позов, у якому ПрАТ «Євротек» стверджує про відсутність підстав для нарахування суми податкового боргу в податковій вимозі, та, відповідно, про її протиправність.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України). ПК України зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства

Згідно з пп.14.1.153 п.14.1 ст. 14 ПК України, податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

При цьому, податковий борг сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (пп. 14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України).

Згідно із п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу (п.59.3 ст.59 ПК України)

Відповідно до п.59.5. ст.59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно з п.88.1. ст.88 ПК України, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

У силу п.89.1. ст.89 ПК України, право податкової застави виникає:

- у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобовязання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;

- у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобовязання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу;

- у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобовязань.

За приписами п.89.2. ст.89 ПК України, з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог та їх відповідність чинному законодавству, суд виходив з наступного.

Як зауважив позивач, сума податкового боргу, зазначена в оскаржуваній податковій вимозі не співпадає з інформацією про стан розрахунків з бюджетом на сайті Державної фіскальної служби в особистому кабінеті платника податків.

Так, згідно з податковою вимогою №7371-17 від 11.10.2017 року пеня рівна нулю, тоді як з долученого позивачем до матеріалів справи прінт-скріну сторінки особистого кабінету платника податків вбачається, що сума пені складає 355 070, 96 грн. Така ж сума пені зазначена в обліковій картці ПрАТ «Євротек» з орендної плати з юридичних осіб за 2017 рік.

Відповідач в запереченнях на позов також підтверджує, що нарахування суми податкового боргу здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

Отже, спірними питаннями є як правомірність, та підставність винесення податковим органом податкової вимоги, так і визначення та/або розрахунок суми податкового боргу позивача.

Згідно з п. 2 розділу ІІ Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого Hаказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 № 610 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 24 липня 2017 р. за № 902/30770, податкова вимога формується у разі, якщо платник податків не сплатив у встановлені Кодексом строки суму узгодженого грошового зобовязання та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному Кодексом.

Додатком №1 до цього Порядку затверджено форму податкової вимоги (форма «Ю»), в якій окремо має зазначатися сума податкового боргу за основним платежем та сума нарахованої пені.

Однак, в податковій вимозі ГУ ДФС у Херсонській області №7371-17 від 11 жовтня 2017 р. на суму 821 391,50 грн. не наведено розрахунку суми податкового боргу за основним платежем та суми нарахованої пені, що суперечить даним щодо позивача в інформаційній системі органу доходів і зборів.

З цього приводу, суд застосовує правову позицію викладену у висновку у постанові Верховного Суду України від 05.12.2006 року у справі за позовом ЗАТ «Київській склотарний завод» до ДПІ в Оболонському районі м. Києва про визнання недійсним рішення, а саме - суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень.

З врахуванням наведеного, вищезазначені недоліки у розрахунку суми основного боргу (платежу) та пені є підставою для визнання прийнятої відповідачем податкової вимоги ГУ ДФС у Херсонській області №7371-17 від 11 жовтня 2017 р. протиправною.

З пояснень позивача вбачається, що ухвалою Господарського суду Львівської області від 09.01.2013 р. у справі №914/105/13 було порушено провадження у справі про банкрутство ПрАТ «Євротек» і уведено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 16.01.2013 р. у справі № 914/105/13 позивача було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Наведені обставини підтведжуться постановою Львівського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2016 року у справі №813/3151/16 за позовом Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області до ПрАТ «Євротек» про стягнення з відповідача коштів у сумі 466320,54 грн. з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків для погашення податкового боргу. Вказаною постановою у задоволенні позову відмовлено.

У силу ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, враховуючи те, що постанова Львівського окружного адміністративного суду від 02.11.2016 року у справі №813/3151/16 набрала законної сили, суд бере до уваги обставини, встановлені цією постановою, та які мають значення для вирішення справи, що є на розгляді суду, а саме:

- контролюючий орган у встановлений законом строк не заявив свої вимоги щодо стягнення податкової заборгованості, тобто не скористався своїм правом, визначеним законодавством України;

- оскільки вимоги податкового органу до ПрАТ «Євротек» в процедурі банкрутства у встановлені Законом України від 14 травня 1992 року №2343-XII «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» строки не заявлялися, в реєстр вимог конкурсних кредиторів не вносились, тому грошові зобов'язання, зокрема визначені податковими повідомленнями-рішеннями вважаються погашеними та не можуть набути статусу податкового боргу;

- з урахуванням норм п.102.4 ст.102 ПК України, такий податковий борг ПрАТ «Євротек» міг бути стягнутий з ПрАТ «Євротек» лише протягом 1095 днів з моменту його виникнення, тобто у строк до 01.02.2016 року, однак Херсонською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Херсонській області податкова вимога винесена лише 31.03.2016 року, тобто через два місяці після закінчення строку позовної давності.

Отже, судом встановлено, що сума боргу 466 320, 54 грн. є погашеною, а відтак, в силу п.57.4. ст.57 ПК України, пеня та штрафні санкції нараховані на суму грошового зобовязання (її частку), скасовану за результатами адміністративного чи судового оскарження, також підлягають скасуванню, а якщо такі пеня та санкції були сплачені, вони підлягають зарахуванню в рахунок погашення податкового боргу, грошових зобовязань або поверненню в порядку, встановленою ст.43 цього кодексу.

ГУ ДФС у Херсонській області не надано суду доказів заявлення в 2013 році кредиторських вимог до позивача в сумі, наведеній в позовній вимозі - 821 391,50 грн.

Натомість, відповідач вважає, що ця сума податкового боргу виникла після припинення провадження у справі про банкрутство позивача, про що зазначає в запереченнях на позов.

В судовому засіданні 14.12.2017 року представником позивача надано додаткові пояснення до справи №01-12/2017 від 14.12.2017 року, в яких обгрунтовано, що сума в податковій вимозі відповідача не є тотожною сумам податку, які декларувалися позивачем в 2015-2017 роках. Дійсно, за період після припинення провадження у справі про банкрутство позивачем нараховано та сплачено до бюджету орендної плати в сумі 952 089,99 грн., причому добровільно нараховано суму штрафів в розмірі 3% від суми донарахованих платежів. Сплата податку підтверджується копіями платіжних доручень.

Як передбачає ч.2 ст.8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

На державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок («Лелас проти Хорватії», заява № 55555/08, п.74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії», заява № 36900/03, п.37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах («Онер'їлдіз проти Туреччини», п. 128, та «Беєлер проти Італії», п.119).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків («Лелас проти Хорватії», п.74).

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в частині визнання незаконними податкової вимоги ГУ ДФС у Херсонській області №7371-17 від 11 жовтня 2017 р. на суму 821 391,50 грн. та рішення ГУ ДФС у Херсонській області про опис майна в податкову заставу №7371-17 від 11.10.2017 року, а в іншій частині не підлягають задоволенню, оскільки позивач просить списати податковий борг, який вже є погашеним, що є неналежним способом захисту прав позивача.

Закріплений у ч. 1 ст.11 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 138 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

За правилами, встановленими ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч. 3 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України, докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та дій і докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача щодо протиправності податкової вимоги та рішення відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові втрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати незаконною і скасувати податкову вимогу Головного управління ДФС у Херсонській області №7371-17 від 11.10.2017 року на суму 821 391,50 грн.

Визнати незаконним і скасувати рішення Головного управління ДФС у Херсонській області про опис майна в податкову заставу №7371-17 від 11.10.2017 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь приватного акціонерного товариства «Євротек» (79040, м.Львів, вул.Городоцька, 359; ) з Головного управління ДФС у Херсонській області (73026, м.Херсон, проспект Ушакова, 75; ) за рахунок бюджетних асигнувань пропорційно до задоволених позовних вимог суму сплаченого судового збору в розмірі 12 320 (дванадцять тисяч триста двадцять) грн. 88 коп.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі у відповідності до ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст складений і підписаний 19.12.2017 року.

Суддя Сакалош В.М.