Справа № 814/846/17
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2017 р.м.ОдесаСправа № 814/846/17

Категорія: 3.5 Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1,
судді ОСОБА_2,
судді ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Держпраці у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року по справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Управління Держпраці у Миколаївській області про визнання незаконним наказу, -

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2017 року ФОП ОСОБА_5 (надалі позивач) звернулась до суду з позовом до Управління Держпраці у Миколаївській області (надалі відповідач, Управління Держпраці) в якому просила:

- визнати незаконним наказ №72 від 24.03.2017 року про проведення позапланової перевірки;

- визнати незаконною та скасувати постанову про накладення штрафу №34 КП від 21.04.2017 року.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що у відповідача не було передбачених законних підстав для проведення перевірки, припис за її наслідками не виносився, акт перевірки складено без участі позивача, іноземних громадян в кафе «ОСОБА_6 Італія» без оформлених договорів не працює, крім того, постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 02.08.2017 року по справі про адміністративне правопорушення встановлено відсутність складу правопорушення в діях позивача.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.09.2017 року позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову Управління Держпраці про накладення штрафу №34 КП від 21.04.2017 року. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати, та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст.ст.34-39 КАС України, в судове засідання не з'явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч.4 ст.196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін. Згідно ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач зареєстрована в якості фізичної особи-підприємця 08.02.2007 року. Основним видом діяльності позивача є оптова торгівля одягом і взуттям, роздрібна торгівля одягом у спеціалізованих магазинах та ін.

Окрім іншого, позивач здійснює свою господарську діяльність у кафе «ОСОБА_6 Італія» за адресою: м. Миколаїв, вул. Московська, 38/1.

30.01.2017 року працівниками Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області було опитано громадянина ОСОБА_7 ОСОБА_6, який надавав письмові пояснення, що проживає у м. Миколаєві, без паспорта та працевлаштувався барменом у кафе «ОСОБА_6 Італія».

17.02.2017 року УДМС України в Миколаївській області проінформувало про вищевказаний виявлений факт Управління Держпраці.

09.03.2017 року Управлінням Держпраці отримано згоду Державної служби України з питань праці на проведення позапланової перевірки позивача.

24.03.2017 року Управління Держпраці видало наказ №72 «Про проведення перевірок», відповідно до якого передбачено в період з 27.03.2017 року по 31.03.2017 року проведення позапланової перевірки позивача.

В період з 29.03.2017 року по 31.03.2017 року Управління Держпраці проведено позапланову перевірку, за наслідками якої складено ОСОБА_4 №14-01-132/0070. Під час перевірки встановлено, що в листопаді-грудні 2016 року у кафе «ОСОБА_6 Італія», в якому здійснює свою господарську діяльність позивач, працював на посаді бармена громадянин ОСОБА_7 ОСОБА_6, без оформлення трудового договору. Зазначене кваліфіковано як порушення вимог ч.2, ч.3 ст.24 КЗпП України та ст.8 Закону України «Про зайнятість населення».

28.03.2017 року постановою Управління ДМС у Миколаївській області позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення працевлаштування іноземця, а саме за прийняття на роботу, без відповідного дозволу.

03.04.2017 року Управлінням Держпраці у відношенні позивача складено протокол серії №14-01-132/0040 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, за фактом порушення ч.2, ч.3 ст.24 КЗпП України та допуску робітника до роботи без оформлення трудового договору.

21.04.2017 року Управлінням Держпраці винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №34КП, за те, що в період з листопада по грудень 2016 року позивачем допущено до роботи громадянина ОСОБА_7 ОСОБА_6 без дозволу на використання праці іноземців та осіб без громадянства, виданого державною службою зайнятості та без укладання трудового договору, в тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, а саме 96000,00 грн..

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції зазначив, що постанова про накладення штрафу є протиправною та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з цими висновками суду першої інстанції, та зазначає наступне.

Відповідно до п.4 ч.3 Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, який затверджений наказом Міністерства соціальної політики України №390 від 02.07.2012 року, позапланові перевірки за зверненнями фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктами господарювання вимог законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування здійснюються за наявності згоди Держпраці України на їх проведення.

З матеріалів справи вбачається, що 09.03.2017 року за №2661/4.3/4.2-ДП-17 Департамент з питань праці Державної служби України з питань праці надав згоду Управлінню Держпраці на проведення позапланової перевірки позивача.

Таким чином, підстав для визнання протиправним та скасування наказу Управління Держпраці №72 від 24.03.2017 року не вбачається, що вірно було встановлено судом першої інстанції.

Щодо вирішення питання про визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафу №34 КП від 21.04.2017 року, колегія суддів зазначає наступне.

Постановою №34КП, за вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.265 КЗпП, за фактом порушення ч.2, ч.3 ст.24 КЗпП України та допуску робітника до роботи без оформлення трудового договору, на позивача накладено штраф в тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, а саме 96000,00 грн..

Відповідно до ст.24 КЗпП України при укладенні трудового договору громадянин зобов'язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров'я та інші документи.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ст.24 КЗпП України передбачена як ч.2 ст.265 КЗпП України, так і ч.3 ст.41 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.265 КЗпП фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків.

Відповідно до ч.3 ст.41 КУпАП фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства - тягнуть за собою накладення штрафу.

Згідно постанови Центрального районного суду м.Миколаєва від 02.08.2017 року у справі про адміністративне правопорушення №490/3171/17 громадянин ОСОБА_7 ОСОБА_6 на момент проведення співробітниками Управління ДМС України в Миколаївській області перевірки не виконував жодних трудових обов'язків у кафе «ОСОБА_6 Італія», які б вимагали укладення трудового договору між ним та позивачем, що виключає підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення вимог законодавства про працю.

Відповідно до ч.4 ст.72 КАС України вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Таким чином, оскільки вказаною постановою Центрального районного суду м.Миколаєва від 02.08.2017 року у справі про адміністративний проступок встановлена відсутності факту допуску громадянина ОСОБА_7 ОСОБА_6 до робочого місця, тому таке судове рішення є обовязковим і при розгляді даної адміністративної справи при вирішенні питання чи мав місце факт допуску позивачем громадянина ОСОБА_7 ОСОБА_6 до роботи без оформлення з ним трудового договору (контракту).

Отже, колегія суддів вважає, що оскільки притягнення позивача до відповідальності спірною постановою №34 КП від 21.04.2017 року ґрунтується на факті допуску позивачем громадянина ОСОБА_7 ОСОБА_6 до роботи, а існування такого факту було спростовано постановою Центрального районного суду м.Миколаєва від 02.08.2017 року у справі про адміністративне правопорушення №490/3171/17, то спірна постанова №34 КП від 21.04.2017 року не може вважатися законною та обґрунтованою.

За таких підстав, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального права при вирішенні справи не допустив та ухвалив вірне по суті рішення про задоволення позову, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ч.5 ст.254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Миколаївській області залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:ОСОБА_1
Суддя: Суддя: ОСОБА_2 ОСОБА_3