Справа № 816/2052/17
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/2052/17

Полтавський окружний адміністративний суд колегією у складі:

головуючого судді - Шевякова І.С.,

суддів - Головка А.Б. , Довгопол М.В.

за участю:

секретаря судового засідання - Голубенко В.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Кінаш Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Державної фіскальної служби України, Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, третя особа: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Ново-Шахтарське" про скасування рішення, зобов'зання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

17 листопада 2017 року фізична особа - підприємець ОСОБА_3 (надалі також - позивач, ФОП ОСОБА_3) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (надалі також - відповідач, ДФС України), Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (надалі також - відповідач-2, Комісія ДФС України), третя особа: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Ново-Шахтарське" (надалі також - третя особа, СТОВ "Ново-Шахтарське") про скасування рішення від 31.10.2017 року № 256646/НОМЕР_1 про відмову в реєстрації податкової накладної № 17 від 04.10.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, зобов'язання зареєструвати податкову накладну № 17 від 04.10.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В обґрунтування позовних вимог ФОП ОСОБА_3 було зазначено, що відмова в реєстрації податкової накладної № 17 від 04.10.2017 року є, як на його думку, протиправною, а відповідне рішення є неправомірним, необґрунтованим, безпідставним через відсутність порушення ним податкового законодавства.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Надав пояснення по суті справи, а саме щодо фінансово-господарської операції, за якою була виписана податкова накладна № 17 від 04.10.2017 року. Контрагент позивача - СТОВ "Ново-Шахтарське", якому була виписана податкова накладна № 17 від 04.10.2017 року, є юридичною особою, яка належним чином зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадський формувань, має статус платника податку на додану вартість і здійснює свою діяльність відповідно до норм чинного законодавства. Відповідно до квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної позивачем направлялись до відповідача документи бухгалтерського обліку на підтвердження реальності та правомірності господарської операції, однак ДФС України відповідні документи безпідставно не прийняті до уваги, що стало підставою для прийняття оскаржуваного рішення від 31.10.2017 року №256646/НОМЕР_1.

Представник ДФС України заперечував проти позову з підстав правомірності оскаржуваного рішення. У письмових запереченнях відповідач зазначав, що за результатами опрацювання СМКОР було запропоновано ФОП ОСОБА_3 надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК, про що зазначено в квитанції. Представником відповідача вказано, що ФОП ОСОБА_3 надано документи, які були недостатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію відповідної податкової накладної, зокрема, не було надано договорів надання послуг, договорів суборенди, доказів переміщення спецтехніки, доказів знаходження осіб, які здійснювали управління комбайнами, у відрядженні, інформації на підтвердження права власності на комбайни CASE, через що прийнято рішення № 256646/НОМЕР_1 від 31.10.2017 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 17 від 31.10.2017 року.

Заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

ФОП ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1; місце проживання: АДРЕСА_1), зареєстрований 11.08.1997 року /а.с. 8/.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань основними видами діяльності ФОП ОСОБА_3 є код КВЕД 01.61: допоміжна діяльність у рослинництві; 49.41: вантажний автомобільний транспорт.

30 травня 2017 року між ФОП ОСОБА_3 (суборендодавець) та СТОВ "Ново-Шахтарське" (суборендар) укладено Договір № 30/05/17-1 суборенди комбайнів "CASE" з екіпажем /а.с. 13/, який передбачав, що суборендодавець передає в оренду комбайни "CASE" у кількості 4 шт., рік випуску - 1998, для збирання ранніх зернових та рапсу на полях суборендаря.

04 жовтня 2017 року ФОП ОСОБА_3 на підставі виконання вказаного договору складено податкову накладну № 17 від 04.10.2017 року /а.с. 11/ на загальну суму 715 441 грн. 78 коп. та подано на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних (надалі - ЄРПН).

Після направлення для реєстрації податкової накладної № 17 від 04.10.2017 року автоматизованою системою ДФС України було направлено платнику Квитанцію, у якій зазначено що відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПКУ реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМКОР запропоновано надати пояснення та/або копії документів, що достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту "в" пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПКУ, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 № 567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.

Позивачем через автоматизовану систему на адресу відповідача направлені окремі документи на підтвердження реальності господарської діяльності та відповідних господарських операцій між позивачем та СТОВ "Ново-Шахтарське" за договором суборенди комбайнів.

Так, представником позивача у пояснення в ході судового засідання вказано, що автоматизована система прийняла на підтвердження реальності господарської операції договір суборенди комбайнів "CASE" з екіпажем № 30/05/17-1, акт виконаних робіт, платіжне доручення, а інша первинна документація автоматизованою системою з незалежних від позивача підстав не прийнята.

Зробивши висновок про недостатність наданих документів для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної, та/або про надання копій документів, які складені з порушенням законодавства, відповідач прийняв рішення від 31.10.2017 року №256646/НОМЕР_1 про відмову у реєстрації податкової накладної.

Не погоджуючись з рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню ДФС України, суд виходить із такого.

Згідно з підпунктами "а", "б" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України (надалі - ПК України), об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 ПК України, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів;

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 ПК України).

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

За приписами пункту 74.2 статті 74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних / розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3 статті 74 ПК України).

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" №1246 від 29.12.2010, податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно пункту 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні приписи містить підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, згідно якого реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 ПК України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

В даному разі у спірних правовідносинах реєстрацію податкової накладної № 17 від 04.10.2016 року зупинено через те, що ПН/РК відповідала критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН. За результатами опрацювання СМКОР позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, що достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту "в" пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПКУ, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 № 567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.

Абзацом 1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" № 190 від 29.03.2017р. встановлено, що комісія Державної фіскальної служби приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Абзацом 2 Постанови № 190 визначено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

Оцінюючи документи, отримані на підтвердження реальності договору суборенди комбайнів, укладеного з СТОВ "Ново-Шахтарське", Комісією ДФС прийнято Рішення №256646/НОМЕР_1 від 31.10.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної №17 від 04.10.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд погоджується з правомірністю такого рішення Комісії з огляду на недостатність наданих позивачем документів для однозначного висновку про відповідність їх критеріям для реєстрації відповідної податкової накладної.

Відповідач у письмових запереченнях, наданих до суду, зазначив, про те, що ФОП ОСОБА_3 на момент розгляду комісією питання правомірності реєстрації податкової накладної не було надано договорів надання послуг, договору суборенди, актів виконаних робіт, доказів переміщення спецтехніки, доказів знаходження осіб, які здійснювали управління комбайнами, у відрядженні, інформації на підтвердження права власності на комбайни CASE. Крім того, вказано, що договір суборенди комбайнів не містить ідентифікаційних ознак комбайнів, які передаються в суборенду, що не дає можливості підтвердити факт використання саме тих комбайнів, які ФОП ОСОБА_3 були передані в оренду орендодавцями за договорами оренди транспортних засобів від 25.05.2017 року / а.с. 14-17/.

Представником позивача в судовому засіданні вказано, що на те, що після зупинення реєстрації податкової накладної № 17 від 04.10.2017 року ним через автоматизовану систему на адресу відповідача направлені документи, які включали первинні документи на підтвердження реальності господарської діяльності та відповідних господарських операцій між позивачем та СТОВ "Ново-Шахтарське" за договором суборенди комбайнів.

Позивачем пояснено, що автоматизована система прийняла на підтвердження реальності господарської операції договір суборенди комбайнів "CASE" з екіпажем №30/05/17-1, акт виконаних робіт, платіжне доручення, а інша первинна документація автоматизованою системою з незалежних від позивача підстав не прийнята.

Однак на пропозицію суду надати докази, з яких можливо встановити, які саме направлялись ним первинні документи, і які не були прийняті автоматизованою системою, позивач таких доказів не надав. Не надано ним і підтвердження того факту, що взагалі автоматизованою системою не було прийнято від ФОП ОСОБА_3 будь-якого документа.

Оцінюючи саму господарську операцію позивача з СТОВ "Ново-Шахтарське", суд прийшов до таких висновків.

Відповідно до п. 2.1 Договору суборенди комбайнів "CASE" та екіпажу № 30/05/17-1 від 30.05.2017 року, на вимогу суборендаря суборендодавець зобов`язуються здійснити поставку чотирьох комбайнів для збирання зернових та рапсу разом з необхідним навісним обладнанням, яке відповідає вимогам прибирання відповідної культури.

Згідно з п. 3.1 зазначеного Договору, порядок розрахунків між сторонами здійснюється таким чином: за кожен гектар зібраної площі зернових та рапса суборендар виплачує суборендодавцю 850 грн, з ПДВ.

Тобто зі змісту вказаного договору вбачається, що ФОП ОСОБА_3 надається два види послуг контрагенту - СТОВ "Ново-Шахтарське", а саме: передача в суборенду комбайнів та збір зернових та рапса.

В той же час податкова накладна № 17 від 04.10.2017 року виписана ФОП ОСОБА_3 щодо операції "допоміжна діяльність у рослинництві", а акт виконаних робіт від 04.10.2017 року /а.с. 70/ містить відомості про те, що ФОП ОСОБА_3 надав СТОВ "Ново-Шахтарське" послуги по обмолоту ранніх зернових та рапсу й до того ж містить посилання на договір без номеру від 30.06.2017 року, в той час як суду надано договір № 30/05/17-1 від 30.05.2017 року.

Зважаючи на викладене, суд прийшов до висновку про те, що зміст відповідних документів не дає змоги ідентифікувати надані позивачем СТОВ "Ново-Шахтарське" послуги.

На підтвердження реальності господарських операцій між ФОП ОСОБА_3 та контрагентом - СТОВ "Ново-Шахтарське", позивачем надані договори оренди транспортних засобів:

- договір оренди транспортного засобу від 25.05.2017 року на комбайн зернозбиральний марки CASE IH AXIAL-FLOW 2388, реєстраційний номер НОМЕР_2 1998 р.в. /а.с. 14/;

- договір оренди транспортного засобу від 25.05.2017 року на комбайн зернозбиральний марки CASE IH 2388, реєстраційний номер НОМЕР_3 1999 р.в. /а.с. 15/;

- договір оренди транспортного засобу від 25.05.2017 року на комбайн зернозбиральний марки CASE 2388 Е, реєстраційний номер НОМЕР_4 1998 р.в. / а.с. 16/;

- договір оренди транспортного засобу від 25.05.2017 року на комбайн зернозбиральний марки CASE 2388, реєстраційний номер НОМЕР_5 /а.с. 17/.

Однак зі змісту договору суборенди комбайнів № 30/05/17-1 не вбачається за можливе встановити, які саме комбайни були передані в суборенду СТОВ "Ново-Шахтарське". Договір не містить ідентифікаційних ознак комбайнів, які передаються в суборенду, що не дає можливості підтвердити факт використання саме тих комбайнів, які ФОП ОСОБА_3 були передані в оренду орендодавцями за договорами оренди транспортних засобів від 25.05.2017 року.

Також суду буди надані представником позивача копії трудових договорів ФОП ОСОБА_3 з фізичними особами, які, за поясненням представника позивача, працювали на орендованій сільськогосподарській техніці. Однак жодним чином суду не повідомлено та не надано доказів оплати праці даних осіб, їх відрядження разом з технікою до іншого регіону, наявності витрат на проживання, харчування; наявності витрат на паливно-мастильні матеріали та обслуговування техніки, тощо. Не надано також доказів переміщення комбайнів від суборендодавця (смт. Нові Санжари) до суборендаря (с.Шахтарське, Донецька область).

Копії технічних паспортів на вантажний тягач з причіпом, який за поясненням представника позивача й транспортував комбайни до місця виконання робіт, такого переміщення самі по собі жодним чином не доводять.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що надані позивачем первинні документи бухгалтерського обліку не дають змоги ідентифікувати та підтвердити реальність господарської операції між позивачем та його контрагентом, за наслідками якої складена податкова накладна № 17 від 04.10.2017 року.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зважаючи на встановлені розбіжності в наданих первинних документах, враховуючи відсутність передбачених законодавством інших документів, які свідчили б про належне проведення господарської операції між позивачем та СТОВ "Ново-Шахтарське", відповідач мав всі правові підстави для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної № 17 від 04.10.2017 року.

Відтак, позовні вимоги про скасування протиправного рішення щодо відмови в реєстрації податкової накладної, а також зобов`язання зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних не підлягають задоволенню.

Враховуючи вимоги статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України України, відшкодування витрат, понесених позивачем, в даному разі не передбачено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 18 грудня 2017 року.

Головуючий суддя І.С. Шевяков
суддя суддя А.Б. Головко М.В. Довгопол