Справа № 640/12176/17
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 р.Справа № 640/12176/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Курило Л.В. , Русанової В.Б.

за участю секретаря судового засідання - Дудки О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова на постанову Київського районного суду м. Харкова від 13.10.2017р. по справі № 640/12176/17

за позовом ОСОБА_1 яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2

до Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, в якому просила: визнати неправомірними дії Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова щодо відмови в призначенні пенсії її сину, у зв'язку із втратою годувальника відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII від 05.11.1991р.; скасувати рішення відповідача № 117 від 02.06.2017 р. щодо відмови у призначенні ОСОБА_2 пенсії, у зв'язку із втратою годувальника; зобов'язати відповідача призначити ОСОБА_2 пенсію, у зв'язку із втратою годувальника та перерахувати раніше призначену пенсію з часу призначення на підставі довідки прокуратури Харківської області № 18-125 від 19.02.2016 р.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 13.10.2017 р. позов задоволено.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Київського районного суду м. Харкова від 13.10.2017 р. та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Закону України «Про прокуратуру», Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 р. ОСОБА_3 працював в органах прокуратури до 05.09.2014 р.

З 14.09.2014 р. ОСОБА_3, отримував пенсію за вислугою років на підставі Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII від 05.11.1991 р. На підставі довідки прокуратури Харківської області № 18-125 від 19.02.2016 р. ОСОБА_3 проведено перерахунок пенсії за вислугою років у розмірі 70% місячної заробітної плати.

31.05.2017 р. ОСОБА_2 звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії, у зв'язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Рішення Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова №117 від 02.06.2017 р. ОСОБА_2 відмовлено в призначенні пенсії, оскільки Законом України № 213-VIII від 02.03.2015 р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення» скасовані законодавчі норми щодо призначення спеціальних пенсій (у тому числі працівникам прокуратури).

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач неправомірно відмовив ОСОБА_2 в призначенні пенсії у зв'язку з втратою годувальника, оскільки на день звернення останнього до пенсійного фонду діяв Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 р. № 1697-УП, який набрав чинності 15.07.2015 р.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 19 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 р. № 1697-УП, пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї прокурора або слідчого, які були на його утриманні на момент смерті (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), за наявності у померлого годувальника стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім'ї, 70 відсотків - на двох і більше членів сім'ї. До непрацездатних членів сім'ї померлого прокурора або слідчого належать особи, зазначені у статті 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", непрацездатними членами сім'ї вважаються діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років.

Частиною 1 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, незалежно від тривалості страхового стажу, в разі смерті пенсіонера. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Із врахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову ОСОБА_2, оскільки судовим розглядом встановлено, що відповідач безпідставно відмовив позивачу в призначенні пенсії у зв'язку з втратою годувальника, на отримання якої в нього виникло право відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до вимог матеріального та процесуального права.

Доводи апелянта спростовані приведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Харкова від 13.10.2017 р. - без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, п .1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст.ст. 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 13.10.2017р. по справі № 640/12176/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Присяжнюк О.В.
Судді Курило Л.В. Русанова В.Б.
Повний текст ухвали виготовлений 18.12.2017 р.