Справа № 766/7772/17
Суддя: Дорошинська В. Е.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 766/7772/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2017 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі

головуючого судді Дорошинської В.Е.

при секретарі Лисенко К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області, Державної казначейської служби України про стягнення грошової компенсації за несвоєчасне виконання рішення суду, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області, Державної казначейської служби України про стягнення грошової компенсації за несвоєчасне виконання рішення суду, в якому просить стягнути з Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області 898,34 грн. - 3% річних за порушення строків списання з державного місцевого бюджету належних сум, які заборговані були державними органами та 9544,25 грн. інфляційних втрат у зв'язку з порушенням термінів грошових виплат та зобов'язати перерахувати ці суми на банківський рахунок №4470 ТВБВ 10021/064, р/р 29095011, МФО 352457, код 02766367.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що протягом 2014-2017 років у провадженні Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області перебували на виконанні виконавчі документи щодо стягнення на користь ОСОБА_1 з УПСЗН Комсомольської районної у м. Херсоні ради допомоги на оздоровлення, встановленої у розмірі ст. 48 Закону №796-ХІІ як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи за 2011 рік в сумі 5265 грн. за виконавчим листом Комсомольського районного суду м. Херсона від 08.07.2013 року по справі № 2114/5527/12 та за 2012 рік в розмірі 5570 грн., виконавчий лист від 26.12.2013 року у справі № 667/5123/13. Зазначені кошти були перераховані казначейством лише 24.02.2017 року та отримані 14.03.2017 року. Зазначені виплати здійснені казначейством без донарахувань належних компенсацій за порушення строків їх перерахувань. Розмір недоплачених 3% становить 898,34 грн. Крім того, за розрахунками інфляційних збитків загальна сума, що належить компенсації як втрати частини доходу становить 9544,25 грн.

В ході судового розгляду позивач неодноразово уточнював позовні вимоги, у зв'язку з чим в судовому засіданні уточнив позовні вимоги та просив стягнути з Державної казначейської служби України 888,55 грн. - 3% річних за порушення строків списання з державного місцевого бюджету належних сум, які заборговані були державними органами.

Представник відповідачів в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року № 2050-III підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

При цьому як встановлено ст. 2 Закону України від 19.10.2000 року № 2050-III, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Аналогічні приписи містяться і у Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159.

Крім того, відповідно до п. 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (далі - Порядок № 845) рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження» (далі - рішення суду), та особливості їх виконання встановлені Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 № 4901-VI, який набрав чинності з 01.01.2013 (зі змінами та доповненнями, далі - Закон № 4901-VI).

За приписами наведеної норми Закону № 4901-VI, виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду. Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України. У разі якщо стягувач подав не всі необхідні для перерахування коштів документи та відомості, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти днів з дня надходження заяви повідомляє в установленому порядку про це стягувача. У разі неподання стягувачем документів та відомостей у місячний строк з дня отримання ним повідомлення центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, повертає заяву стягувачу. Стягувач має право повторно звернутися до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для виконання рішення суду у визначені частиною другою цієї статті строки, перебіг яких починається з дня отримання стягувачем повідомлення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

З матеріалів справи вбачається, що виконавчі документи, видані Комсомольським районним судом м. Херсона по справам №2114/5527/12 про стягнення в сумі 5265,00 грн., №667/5123/13-а про стягнення в сумі 5570,00 грн. та Дніпровським районним судом № 2а-7903/11/2110 про стягнення в сумі 727,68 грн. перебували на виконанні в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Херсонській області.

Державної казначейською службою України були прийняті рішення від 29.06.2017 року №№ 87, 88, 89 про виплату компенсації за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, сума нарахованої компенсації становить 888,55 грн., яка на даний час не виплачена позивачу.

У відповідності до частини першої статті 5 Закону № 4901-VI у разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом трьох місяців не перерахувала кошти за рішенням суду про стягнення коштів, крім випадку, зазначеного в частині четвертій статті 4 цього Закону, стягувачу виплачується компенсація в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Компенсація за порушення строку перерахування коштів за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу нараховується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів (ч. 2 ст. 5 наведеного Закону).

Згідно ч. 1 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи вищевикладене та з метою повного захисту прав, свобод і інтересів позивача, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС передбачено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтвердженні судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-14, 86, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області, Державної казначейської служби України про стягнення грошової компенсації за несвоєчасне виконання рішення суду - задовольнити.

Стягнути з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 компенсацію в розмірі 888,55 грн.

Стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок її бюджетних асигнувань на користь держави суму судового збору у розмірі 640,00 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський міський суд Херсонської області шляхом подачі апеляції в 10-денний строк з дня її проголошення або її отримання.

Суддя В.Е. Дорошинська