Справа № 818/1002/17
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 р.Справа № 818/1002/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Русанової В.Б. , Бартош Н.С.

за участю секретаря судового засідання - Дудки О.А.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Іващенка О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 20.09.2017р. по справі № 818/1002/17

за позовом ОСОБА_1

до Державної фіскальної служби України , Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України

про визнання незаконним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (в подальшому - ДФС України), Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України (в подальшому - Комісія), в якому просив: визнати незаконним та скасувати рішення Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у ДФС України від 28.04.2017 р. про відмову в наданні йому статусу учасника бойових дій; зобов'язати Комісію повторно розглянути надані позивачем документи та прийняти рішення про надання йому статусу учасника бойових дій.

Постановою Сумського окружного адмінінстративного суду від 20.09.2017 р. позов задоволено частково, а саме: скасовано рішення Комісії від 28.04.2017 р. в частині відмови у наданні позивачу статусу учасника бойових дій; зобов'язано Комісію повторно розглянути заяву позивача про надання статусу учасника бойових дій; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції в частині задоволення позову, ДФС України подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Сумського окружного адмінінстративного суду від 20.09.2017 р. та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого Постановою Кабінету Мінінстрів України № 413 від 20.09.2014 р., Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 працював в органах податкової міліції на посаді помічника слідчого контрольно-методичного відділу слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Сумській області, має спеціальне звання старшого прапорщика податкової міліції.

Наказом ДФС України "Про відрядження працівників податкової міліції"№ 1539-о від 29.05.2015 р. позивача відряджено до Головного управління ДФС у Донецькій області та Головного управління ДФС у Луганській області на період з 01.06.2015 р. по 29.06.2015 р. (а.с. 17-18).

Наказом ДФС України "Про продовження відрядження працівників податкової міліції" №1905-о від 26.06.2015 р. відрядження ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області та Головного управління ДФС у Луганській області продовжено на період з 30.06.2017 р. по 28.07.2015 р. (а.с. 19-20).

Наказом ДФС України "Про продовження відрядження працівників податкової міліції" № 2268-о від 28.07.2015 р. відрядження позивача до Головного управління ДФС у Донецькій області та Головного управління ДФС у Луганській області продовжено на період з 29.07.2015 р. по 03.08.2015 р. (а.с. 21-22).

Наказом ДФС України "Про відрядження працівників податкової міліції"№ 2836-о від 03.08.2016 р. позивача було відряджено до Головного управління ДФС у Донецькій області та Головного управління ДФС у Луганській області з 11.08.2016 р. до особливого розпорядження (а.с. 23).

17.11.2016 р. наказом ДФС України № 3706-о ОСОБА_1 відкликано із відрядження до Головного управління ДФС у Донецькій області та Головного управління ДФС у Луганській області з 21.11.2016 р. (а.с. 24-25).

Довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 30.03.2017 р. № 545/99-99-21-10-01-18д, виданою начальником Головного міжрегіонального управління оперативного забезпечення зони проведення АТО (м. Київ, м. Краматорськ, м. Слов'янськ) Державної фіскальної служби України підтверджено, що ОСОБА_1 в період з 01.06.2015 р. по 01.08.2015 р. та з 11.08.2016 р. по 21.11.2016 р. безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей. В вищезазначеній довідці вказано, що вона є підставою для надання позивачу статусу учасника бойових дій.

У квітні 2017 року позивач звернувся до Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України із заявою про надання йому статусу учасника бойових дій (а.с. 13).

Листом від 28.04.2017 р. № 5951/Н/99-99-04-04-01-14 "Про надання інформації" відповідач повідомив позивача, що Комісією прийнято рішення про відмову в наданні статусу учасника бойових дій працівникам (в т.ч. колишнім) слідчих підрозділів фінансових розслідувань ДФС, які відряджались до головних управлінь ДФС у Донецькій та/чи Луганській областях, у зв'язку з чим було повернуто позивачу направлені до Комісії заяву та матеріали (а.с. 14).

Підставою відмови у наданні позивачу статусу учасника бойових дій стало те, що вказаний статус може бути наданий лише особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС.

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Комісії необгрнутоване та підлягає скасуванню, проте, право вирішувати питання про надання статутсу учасника бойових дій, належить виключно Комісії, у зв'язку з чим суд першої інстанції зобов'язав відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання статусу учасника бойових дій.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них є Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" № 3551- ХІІ від 2.10.1993 р. (в подальшому - Закон № 3551).

Відповідно до статті 4 Закону № 3551, ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Згідно зі статтею 5 Закону № 3551, учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з'єднань, об'єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Відповідно до п. 19 ч. 1 статті 6 Закону № 3551, учасниками бойових дій визнаються, зокрема, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, а також райони антитерористичної операції визначає Кабінет Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року № 413 затверджено Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (в подальшому - Порядок).

Пунктом 2 Порядку визначено, що статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов'язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв'язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Державна фіскальна служба України (ДФС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

Основні завдання та функції ДФС визначені Положенням про Державну фіскальну службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 року № 236.

21.08.2014 р. наказом ДФС № 60 затверджено Положення про Головне управління ДФС України у Сумській області (в подальшому - Положення № 60).

Пунктом 1 Положення № 60 передбачено, що ГУ ДФС у Сумській області є територіальним органом ДФС.

Судовим розглядом встановлено, що оскільки позивач працює на посаді помічника слідчого контрольно-методичного відділу слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Сумській області, має звання старшого прапорщика податкової міліції, тобто, він відноситься до категорії осіб які працюють в органах ДФС.

Порядок розгляду матеріалів та надання статусу учасника бойових дій у Державній фіскальній службі встановлений Положенням про Комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2016 року № 957, зареєстрованого в Мін'юсті 30.11.2016 року № 1553/29683 (в подальшому - Положення № 957).

Відповідно до п. 1 Положення № 957, Комісія з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України утворюється відповідно до пункту 5 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року № 413.

Згідно п.п. 5 п. 2 Положення № 957, Комісія має право відмовляти в наданні статусу учасника бойових дій у разі відсутності підстав.

Вичерпний перелік підстав для відмови в наданні статусу учасника бойових дій встановлений пунктом 7 Положення № 957, а саме: відсутність документів, що містять достатні докази безпосередньої участі особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення; надання недостовірних даних про особу; виявлення факту підроблення документів про участь в антитерористичній операції, у забезпеченні її проведення; наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення особою умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину в період участі в антитерористичній операції.

Судовим розглядом встановлено, що в рішенні Комісії про відмову позивачу в наданні статусу учасника бойових дій, оформленому листом від 28.04.2017 р. № 5951/Н/99-99-04-04-01-14 відсутні підстави для відмови, передбачені п. 7 Положенням № 957.

Із врахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення Комісії від 28.04.2017 р. прийнято з порушенням вимог чинного законодавства, у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до вимог матеріального та процесуального права.

Доводи апелянта спростовані приведеними вище обставинами та нормативно правовим обґрунтуванням.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову Сумського окружного адмінінстративного суду від 20.09.2017 р. без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 20.09.2017р. по справі № 818/1002/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Присяжнюк О.В.
Судді Русанова В.Б. Бартош Н.С.
Повний текст ухвали виготовлений 18.12.2017 р.