Справа № 599/1375/17
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/10912/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Сапіги В.П.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Козівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Козівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання нечинним рішення та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Козівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі Управління) про визнання дій відповідача неправомірними щодо відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах та зобовязання Управління призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 23.06.2017.

Постановою Зборівського районного суду Тернопільської області від 10.10.2017 позов задоволено. Визнано нечинним рішення відповідача щодо призначення пільгової пенсії позивачу. Зобовязано управління зарахувати ОСОБА_2 строк роботи за період з 10.11.1999 по 01.12.20001 в ТОВ «ТМК», з 01.12.2000 по 29.07.2005 в ТОВ МПЗ «Тернопіль» на посаді засолювача шкір - зайнятому у первинному обробленні шкір на мясокомбінатах і сільськогосподарських підприємствах в пільговий стаж та призначити пенсію за віком на пільгових умовах, починаючи з 24 червня 2017 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішення суду першої інстанції, його оскаржило Управління. Вважає, що судом першої інстанції невірно застосовані норми матеріального права та порушено норми процесуального права, а тому підлягає скасуванню, у звязку з чим просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення , яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційну скаргу обґрунтовує аналогічними доводами, що викладені в запереченні на адміністративний позов, при тому зазначаючи, що спірні періоди роботи позивача не можуть бути зараховані до стажу роботи за Списком № 2, оскільки за ці періоди не підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за результатами атестації робочих місць.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання апеляційного суду не з'явились, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності. В силу вимог ч.1ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та апеляційну скаргу в межах її доводів, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

На підставі положень ч. 3 ст. 72 КАС України пільговий стаж роботи позивача за Списком №2 за період з 02.02.1990 по 10.11.1999, тобто стаж роботи на посаді, яка дає право на пенсію на пільгових умовах, який складає 06 років 11 місяців 07днів та загальний стаж - 29 років 5 місяців 25 днів, який визнається сторонами, суд апеляційної інстанції не вважає за потребу у його дослідженні та доказуванні.

Відмовляючи позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах, Управління виходило з того, що у ОСОБА_2 відсутній необхідний стаж роботи, який дає право виходу на пенсію на пільгових умовах за Списком №2, а також відсутні матеріали проведення атестації робочого місця в ТОВ «ТМК».

Судом апеляційного суду з врахуванням встановленого судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 23.06.2017 досяг 55 - річного віку.

02.08.2017 позивач звернувся до Управління із заявою про призначення пенсії за віком по Списку №2, вважаючи, що у нього належно підтверджений спеціальний стаж роботи записами у трудовій книжці та довідками, які підтверджують його зайнятість на роботах по Списку №2.

Протоколом засідання комісії Зборівського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Козівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області по розгляду питань, повязаних з призначенням пенсій від 04.08.2017 відмовило позивачу в призначенні пенсії за віком по Списку № 2 у звязку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи по Списку № 2, що дає право для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до п."б" 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі Закон № 1788-ХІІ).

Вважаючи зазначену відмову протиправною, позивач звернувся до суду з означеним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що зарахував позивачу період його роботи з 02.02.1990 по 13.10.2005, коли він працював на посаді засолювача шкір. На підприємстві відбувалась реорганізація, змінювалась організаційна структура підприємства, а атестація робочих місць проводилась до та після періоду, який заявнику не враховано відповідачем в стаж, що дало підстави вважати, що право позивача на призначення пенсії за віком на пільгових умовах порушено і підлягає захисту.

Крім того, судом зроблено висновок, що за приписами ст. 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Проте, суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду на підставі наступного.

Пунктом 2 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV та з врахуванням п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зі змінами, внесеними Законом України від 02.03.2015 р. №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення», право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України і за результатами атестації робочих місць після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 06 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи 30 років у період до 01.04. 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 01.04.2017 по 31.03.2018 - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, передбаченого ст.13 Закону № 1788-ХІІ на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи чоловікам.

За приписами статті 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності та господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць, постанова № 442 відповідно), та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Із зазначених нормативних актів видно, що основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Порядок проведення атестації робочих місць та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Положеннями Порядку проведення атестації робочих місць визначено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку проведення атестації робочих місць дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року, 25 листопада 2014 року, 17 березня 2015 року (справи №№ 21-183а13,21-519а14, 51-585а14 відповідно) та від 12 квітня 2016 року (справа № 21-6501а15).

Судом встановлено, що для призначення пенсії заявник надав трудову книжку БТ-ІІ №1470082, архівні витяги з наказів № 30-к від 02.02.1990, № 10-к від 10.11.1999 № 385-к від 01.12.2000, довідку архівного відділу Тернопільської РДА № 58 від 22.02-2017, копію карти умов праці від 21.02.1996, завірену копію наказу № 275 від 16.08.1996 та висновок щодо якості проведеної атестації робочих місць № 19005 від 31.10.2000, завірену копію наказу № 339 від 05.11 2002 ( з копією додатку № 1) та висновок щодо якості проведеної атестації робочих місць № 156/05 від 07.11.2002.

Згідно записів трудової книжки ОСОБА_2 з 02.02.1990 прийнятий засолювачем шкір по 3 розряду на Тернопільський м'ясокомбінат. 30.04.1996 державне підприємство реорганізовано у ВАТ «Тернопільський мясокомбінат». З 10.11.1999 звільнений у зв'язку із переведенням в ТОВ «ТМК». З 10.11.1999 по 01.12.2000 працював засолювачем шкір в ТОВ «ТМК», а з 01.12.2000 по 29.07.2005 в ТОВ МПЗ «Тернопіль». 01.08.2005 прийнятий на роботу засолювачем шкір 5 розряду шкірозасолювального цеху в ТОВ «Дорослав Тернопіль» звідки 13.10.2005 року звільнений за власним бажанням.

Державне підприємство Тернопільський м'ясокомбінат відповідно до наказу від 30.04.1996 № 559 регіонального відділення Фонду державного майна по Тернопільській області та розпорядження Тернопільської районної державної адміністрації від 30.04.1996 № 260 реорганізовано у ВАТ «Тернопільський м'ясокомбінат», яке є його правонаступником.

З 01.02.2013 в Єдиний державний реєстр внесено запис щодо проведення державної реєстрації припинення ВАТ «Тернопільський м'ясокомбінат» у зв'язку з банкрутством. Також с відомості про ліквідацію ЗАТ «ТМС» з 20.11.2006 та ТОВ МПЗ «Тернопіль» з 11.07.2007.

На розгляд комісії представлено копії наказів про прийняття та звільнених заявника, в яких зазначено такі відомості: наказом від 02.02.1990 №30-к Тернопільського м'ясокомбінату заявника 02.02.1990 прийнято на роботу засолювач шкір по 3 розряду; наказом від 10.11,1999 №10-к TOB «ТМК» заявника прийнято на роботу засолювач шкір по 5 розряду у зв'язку з переведенням з ВАТ «ТМК»; наказом від 01.12.2000 №385-к ТОВ «ТМК» ОСОБА_2 звільнено з посади у зв'язку з переведенням в ТОВ МПЗ «Тернопіль» засолювач шкір.

Факт роботи на ВАТ «Тернопільський м'ясокомбінат» підтверджено довідками архівного відділу Тернопільської РДА від 22.02.2017 №58 про нарахування заробітної плати за 1990-1999 роки, в яких посаду не зазначено.

Висновком щодо якості проведеної атестації ВАТ «Тернопільський м'ясокомбінат» від 31.10.2000 № 190/05 та наказом по підприємству від 16.08.1996 № 275 підтверджено право на пільгову пенсію згідно Списку № 2 працівникам робочого місця «засолювач шкір». В представленій копії карти умов праці від 21.02.1996 прізвища заявника про ознайомлення немає.

Також на розгляд комісії представлено висновок Державної експертизи умов праці щодо якості проведеної атестації ТОВ МПЗ «Тернопіль» від 07.11.2002 № 156/05 та копію наказу по підприємству від 05.11.2002 № 339, якими підтверджено право на пільгову пенсію працівникам по посаді «засолювач шкір».

Документів щодо проведення атестації робочих місць ТОВ «ТМК» не представлено.

Проведеною перевіркою первинних документів комісією встановлено, що в наказах на прийняття, звільнення та в наказах про надання відпусток ВАТ «Тернопільський м'ясокомбінат» протягом 1990-1999 років посада заявника зазначена «засолювальник шкір шкірозасолювального цеху». В перевірених особових рахунках за 1990-1999 роки займана посада не зазначена. Заробітна плата нарахована з лютого 1990 року по червень 1995 року та з серпня 1995 року по листопад 1999 року. Особова картка форми Т-2 для перевірки не представлена, оскільки така відсутня в документах архівного фонду, які передані на зберігання.

Крім того, як видно з рішення комісії про результати розгляду заяви при головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років від 30.06.2017 № 1 комісією підтверджено ОСОБА_2 період його роботи з 02.02.1990 по 10.11.1999, в тому числі після 01.01.1992 за фактичною тривалістю. Стаж роботи на посаді, яка дає право на пенсію на пільгових умовах, складає 06 років 11 місяців 07 днів.

Протоколом засідання комісії Зборівського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Козівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області по розгляду питань, повязаних з призначенням пенсій від 04.08.2017 відмовило позивачу в призначенні пенсії за віком по Списку № 2 у звязку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи по Списку № 2. В даному протоколі відповідач посилається на рішення комісії при головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області № 1 від 30.06.2017.

Колегія суддів зазначає, що трудова книжка позивача за спірні періоди роботи не містить запису про проведення атестації умов праці на відповідній посаді та не відображає характеру умов праці, а також зайнятості у шкідливих умовах праці повний робочий день.

З аналізу досліджених фактичних даних колегія суддів приходить до висновку про не підтвердження факту перебування у спірний період позивача на посаді або виконання ним робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості позивача як працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке б полягало у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. У звязку з чим період роботи з 10.11.1999 по 13.10.2005 не може бути зарахований до стажу роботи за Списком №2, що дає право на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону № 1788-ХІІ, без належно встановленого факту проведення атестації робочого місця за вказані періоди роботи, що є необхідною умовою для виникнення спірного права.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим посилання суду першої інстанції у своєму рішенні на те, що атестація робочих місць проводилась до та після періоду, який позивачу не враховано відповідачем у стаж, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи чинне законодавство та обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив позов, оскільки відповідач, як суб'єкт владних повноважень, виконав покладений на нього обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Всупереч вищенаведеній нормі закону висновки суду апеляційної інстанції зроблені без повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, до того ж не ґрунтуються на законі.

Статтею 202 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність таких обставин; невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Оскільки суд першої інстанції допустився порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, то ухвалене ним рішення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Козівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області задовольнити.

Постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2017 року у справі № 599/1375/17 скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5
Повний текс виготовлено 13.12.2017.