Справа № 820/5157/17
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

11 грудня 2017 р. № 820/5157/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Кухар М.Д.

при секретарі судового засідання - Єрьомкіній К.І.

за участю:

представника позивача - Васильєва Є.О.,

представника відповідача - Губської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГАПОЛІС ІНВЕСТ ПЛЮС" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕГАПОЛІС ІНВЕСТ ПЛЮС" з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області в якому просить суд:

- скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 31.10.2017, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 2 431 186,00 грн. (у тому числі 1 877 735 грн. основного платежу та 553 451 грн. штрафних санкцій);

- скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 31.10.2017, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 2 611 258,50 грн. (у тому числі 2 086 732 грн. основного платежу та 524 526,50 грн. штрафних санкцій).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки, викладені в акті позапланової виїзної перевірки від 04.10.2017 №14371/20-40-14-12-11/36456228, є помилковими, засновані на хибних судженнях суб'єкта владних повноважень та не відповідають обставинам справи, а тому спірні податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, зазначивши, що порушення, встановлені в ході перевірки позивача, зафіксовані належним чином в акті перевірки, висновки якого стали підставою для винесення спірних податкових повідомлень-рішень, у зв'язку із чим просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Фахівцями Головного управління ДФС у Харківській області на підставі наказу № 4977 від 21.09.2017 проведено позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаполіс Інвест Плюс» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 30.06.2017. Результати перевірки викладені в акті №14371/20-40-14-12-11/36456228 від 04.10.2017.

За наслідками перевірки контролюючим органом встановлено порушення ТОВ «Мегаполіс Інвест Плюс»:

1. п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України внаслідок неправомірного визначення показників Податкової декларації з податку на прибуток підприємств, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну 1 877 735 гри., в тому числі за 2015 рік на суму 770 833 гри., за 3 квартал 2016 року 249 998 грн., за 4 квартал 2016 року на суму 856 904 грн.

2. пп. «а» п. 198.1. абзаців першого і другого пп. 198.3 ст. 198. та п.201.1. п.201.7 ст.201 Податкового Кодексу України, що призвело до: заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету, у розмірі 2 086 732 грн., в тому числі на 150 000 грн. за січень 2015 року, за лютий 2015 року на 360 грн., на 349 858 грн. за квітень 2015 року, на 190 138 грн. за липень 2015 року, на 166 485 грн. за жовтень 2015 року, на 277 775 грн. за вересень 2016 року, на 514 020 грн. за жовтень 2016 року, на 438 096 грн. за листопад 2016 року.

3. п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого порушено терміни реєстрації податкових накладних (розрахунків коригувань) у Єдиному реєстрі податкових накладних за період жовтень, грудень 2015 року на загальну суму ПДВ 179 250.92 грн., в тому числі: з перевищенням терміну реєстрації до 15 календарних днів на суму 179 250,92 грн.

4. розділів 1-3 Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом ДПА України від 24.12.2010 р. №1020. зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2011р. за № 46/18784. наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 р. зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 р. за №111/26556, п. 176.2 ст.176 П Кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI зі змінами та доповненнями, а саме: включення до зазначених податкових розрахунків сум виплачених доходів за надані послуги та придбані ТМЦ протягом 2015 року.

Не погоджуючись із висновками акту перевірки позивач надав до контролюючого органу заперечення, що стосувались визначених порушень п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, пп. «а» п. 198.1. абзаців першого і другого пп. 198.3 ст. 198. та п.201.1. п.201.7 ст. 201 Податкового кодексу України, проте рішенням ГУ ДФС у Харківській області від 26.10.2017 № 21766/10/20-40-14-12-18 висновки акту залишено без змін.

На підставі зазначених висновків контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 31.10.2017, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 2431186,00 грн., а також податкове повідомлення-рішення № від 31.10.2017, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 2611258,50 грн.

Судом встановлено, що підставою для встановлення вказаних висновків та винесення спірних податкових повідомлень-рішень слугував викладений в акті перевірки висновок відповідача про нереальність господарських операцій Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаполіс Інвест Плюс» із контрагентами у перевіряємий період.

Статтею 1 розділу 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до п. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Суд зазначає, що про фактичне виконання умов договору свідчать первинні бухгалтерські та податкові документи, виписані відповідно до п. 9.2. ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні" і п. 2.4. ст. 2 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку".

З аналізу наведених норм вбачається, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Відповідно до ст. 14.1.156 Податкового кодексу України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно пп. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Пунктом 139.1 статті 139 Податкового кодексу України встановлено, що не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно з ст. 14.1.181 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим законом.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з ст. 198.3 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до ст. 198.2 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до ст. 201.1 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Із матеріалів справи вбачається, що за договором №ФТ 290/08 від 29.08.2016 про надання рекламних послуг із додатками ТОВ «Форесто Транс» зобов'язалось надати ТОВ «Мегаполіс Інвест Плюс» послуги з розміщення реклами загальною вартістю 1 166 652,00 грн., в тому числі ПДВ - 194 442 грн. На підтвердження реальності вказаного правочину позивачем надано до матеріалів справи фотозвіти до договору №ФТ 290/08 на проведення рекламної компанії, акти надання послуг, податкові накладні №1 від 08.09.2016, №2 від 08.09.2016, №3 від 08.09.2016, №4 від 08.09.2016, №5 від 08.09.2016, №26 від 26.09.2016, №27 від 26.09.2016, №28 від 23.09.2016, зареєстровані в єдиному реєстрі податкових накладних, а також акти приймання-передачі рекламних послуг щодо подальшої реалізації рекламних послуг замовникам позивача. Як вбачається з бухгалтерської довідки позивача від 27.11.2017 про фінансовий звіт операцій, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегаполіс Інвест Плюс» отримало у вересні 2016 року дохід від надання послуг з розміщення реклами із залученням ТОВ «Форесто Транс» у розмірі 67141,96 грн.

За договором №ХМ-3004 від 30.04.2015 про надання рекламних послуг із додатками ТОВ «Хімстандарт» зобов'язалось надати ТОВ «Мегаполіс Інвест Плюс» послуги з розміщення реклами загальною вартістю 1 140 828 грн., в тому числі ПДВ - 190 138 грн. На підтвердження реальності вказаного правочину позивачем надано до матеріалів справи фотозвіти до договору № ХМ-3004 на проведення рекламної компанії, акти надання послуг, податкові накладні №4 від 01.07.2015, №5 від 01.07.2015, №6 від 01.07.2015, №7 від 01.07.2015, №8 від 01.07.2015, №9 від 01.07.2015, №10 від 01.07.2015, №11 від 01.07.2015, №12 від 01.07.2015, №13 від 01.07.2015, зареєстровані в єдиному реєстрі податкових накладних. Як вбачається з бухгалтерської довідки позивача від 27.11.2017 про фінансовий звіт операцій, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегаполіс Інвест Плюс» отримало у липні 2015 року дохід від надання послуг з розміщення реклами із залученням ТОВ «Хімстандарт» у розмірі 71115,00 грн.

За договором №БТ 28/09/01 від 28.09.2016 про надання рекламних послуг із додатками ТОВ «Бест-Тренд» зобов'язалось надати ТОВ «Мегаполіс Інвест Плюс» послуги з розміщення реклами загальною вартістю 2 239 836грн., в тому числі ПДВ - 373 306 грн. На підтвердження реальності вказаного правочину позивачем надано до матеріалів справи фотозвіти до договору № БТ 28/09/01 на проведення рекламної компанії, акти надання послуг, податкові накладні №8 від 13.10.2016, №9 від 13.10.2016, №10 від 13.10.2016, №11 від 13.10.2016, №17 від 13.10.2016, №18 від 13.10.2016, №19 від 13.10.2016, №73 від 20.10.2016, №74 від 20.10.2016, №75 від 20.10.2016, №76 від 20.10.2016, №77 від 20.10.2016, №78 від 20.10.2016, зареєстровані в єдиному реєстрі податкових накладних, а також акти приймання-передачі рекламних послуг щодо подальшої реалізації рекламних послуг замовникам позивача. Як вбачається з бухгалтерської довідки позивача від 27.11.2017 про фінансовий звіт операцій, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегаполіс Інвест Плюс» отримало у жовтні 2016 року дохід від надання послуг з розміщення реклами із залученням ТОВ «Бест Тренд» у розмірі 65657,35 грн.

За договором №ЦХ 26/04 від 26.04.2016 про надання рекламних послуг із додатками ТОВ «ТК «Центр-Холдинг» зобов'язалось надати ТОВ «Мегаполіс Інвест Плюс» послуги з розміщення реклами загальною вартістю 500 000 грн., в тому числі ПДВ - 83 333 грн. На підтвердження реальності вказаного правочину позивачем надано до матеріалів справи фотозвіти до договору № ЦХ 26/04 на проведення рекламної компанії, акти надання послуг, податкові накладні №160 від 15.09.2016, №161 від 15.09.2016, №162 від 15.09.2016, №163 від 15.09.2016, №330 від 30.09.2016, зареєстровані в єдиному реєстрі податкових накладних, а також акти приймання-передачі рекламних послуг щодо подальшої реалізації рекламних послуг замовникам позивача. Як вбачається з бухгалтерської довідки позивача від 27.11.2017 про фінансовий звіт операцій, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегаполіс Інвест Плюс» отримало у вересні 2016 року дохід від надання послуг з розміщення реклами із залученням ТОВ «ТК «Центр-Холдинг» у розмірі 71022,00 грн.

За договором № 29/09/01 від 29.09.2016 про надання рекламних послуг із додатками ТОВ «Прайм Індастрі» зобов'язалось надати ТОВ «Мегаполіс Інвест Плюс» послуги з розміщення реклами загальною вартістю 844 284 грн., в тому числі ПДВ - 140 714 грн. На підтвердження реальності вказаного правочину позивачем надано до матеріалів справи фотозвіти до договору на проведення рекламної компанії, акти надання послуг, податкові накладні №16 від 03.10.2016, №17 від 03.10.2016, №25 від 03.10.2016, №26 від 03.10.2016, №27 від 03.10.2016, зареєстровані в єдиному реєстрі податкових накладних, а також акти приймання-передачі рекламних послуг щодо подальшої реалізації рекламних послуг замовникам позивача. Як вбачається з бухгалтерської довідки позивача від 27.11.2017 про фінансовий звіт операцій, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегаполіс Інвест Плюс» отримало у жовтні 2016 року дохід від надання послуг з розміщення реклами із залученням ТОВ «Прайм Індастрі» у розмірі 66404,43 грн.

За договором №ГФ 10/1 від 20.10.2016 про надання рекламних послуг із додатками ТОВ «Грандфлай» зобов'язалось надати ТОВ «Мегаполіс Інвест Плюс» послуги з розміщення реклами загальною вартістю 1 747 176 грн., в тому числі ПДВ - 291 196 грн. На підтвердження реальності вказаного правочину позивачем надано до матеріалів справи фотозвіти до договору на проведення рекламної компанії, акти надання послуг, податкові накладні №1 від 01.11.2016, №2 від 01.11.2016, №3 від 01.11.2016, №5 від 01.11.2016, №6 від 01.11.2016, №7 від 01.11.2016, №8 від 01.11.2016, №9 від 01.11.2016, №10 від 01.11.2016, №11 від 01.11.2016, №12 від 01.11.2016, зареєстровані в єдиному реєстрі податкових накладних, а також акти приймання-передачі рекламних послуг щодо подальшої реалізації рекламних послуг замовникам позивача. Як вбачається з бухгалтерської довідки позивача від 27.11.2017 про фінансовий звіт операцій, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегаполіс Інвест Плюс» отримало у листопаді 2016 року дохід від надання послуг з розміщення реклами із залученням ТОВ «Грандфлай» у розмірі 60230,18 грн.

За договором №01/10-15 від 01.10.2015 про надання рекламних послуг із додатками ТОВ «ТК «СК-Груп» зобов'язалось надати ТОВ «Мегаполіс Інвест Плюс» послуги з розміщення реклами загальною вартістю 998 910 грн., в тому числі ПДВ - 166 485 грн. На підтвердження реальності вказаного правочину позивачем надано до матеріалів справи фотозвіти до договору на проведення рекламної компанії, акти надання послуг, податкові накладні №20 від 01.10.2015, №40 від 12.10.2015, №41 від 12.10.2015, №47 від 19.10.2015, №48 від 19.10.2015, №49 від 19.10.2015, №50 від 19.10.2015, зареєстровані в єдиному реєстрі податкових накладних, а також акти приймання-передачі рекламних послуг щодо подальшої реалізації рекламних послуг замовникам позивача. Як вбачається з бухгалтерської довідки позивача від 27.11.2017 про фінансовий звіт операцій, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегаполіс Інвест Плюс» отримало у жовтні 2015 року дохід від надання послуг з розміщення реклами із залученням ТОВ «ТК «СК-Груп» у розмірі 89967,03грн.

За договором № ФБ 31/10 від 31.10.2016 про надання рекламних послуг із додатками ТОВ «Фараон Буд» зобов'язалось надати ТОВ «Мегаполіс Інвест Плюс» послуги з розміщення реклами загальною вартістю 881 400 грн., в тому числі ПДВ - 146 900 грн. На підтвердження реальності вказаного правочину позивачем надано до матеріалів справи фотозвіти до договору на проведення рекламної компанії, акти надання послуг, податкові накладні №1013011 від 30.11.2016, №1023011 від 30.11.2016, №1033011 від 30.11.2016, №1043011 від 30.11.2016, №1053011 від 30.11.2016, №1063011 від 30.11.2016, №1073011 від 30.11.2016, №1083011 від 30.11.2016, №1093011 від 30.11.2016, №1103011 від 30.11.2016, зареєстровані в єдиному реєстрі податкових накладних, а також акти приймання-передачі рекламних послуг щодо подальшої реалізації рекламних послуг замовникам позивача. Як вбачається з бухгалтерської довідки позивача від 27.11.2017 про фінансовий звіт операцій, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегаполіс Інвест Плюс» отримало у листопад 2016 року дохід від надання послуг з розміщення реклами із залученням ТОВ «Фараон Буд» у розмірі 35073,96 грн.

За договором №013003 від 30.03.2015 про надання рекламних послуг із додатками ТОВ «Дніпробізнес-Ойл» зобов'язалось надати ТОВ «Мегаполіс Інвест Плюс» послуги з розміщення реклами загальною вартістю 2 099 148 грн., в тому числі ПДВ - 349 858 грн. На підтвердження реальності вказаного правочину позивачем надано до матеріалів справи фотозвіти до договору на проведення рекламної компанії, акти надання послуг, податкові накладні №26 від 30.04.2015, №27 від 30.04.2015, №28 від 30.04.2015, №29 від 30.04.2015, №30 від 30.04.2015, №31 від 30.04.2015, №32 від 30.04.2015, №33 від 30.04.2015, №34 від 30.04.2015, №35 від 30.04.2015, зареєстровані в єдиному реєстрі податкових накладних, а також акти приймання-передачі рекламних послуг щодо подальшої реалізації рекламних послуг замовникам позивача. Як вбачається з бухгалтерської довідки позивача від 27.11.2017 про фінансовий звіт операцій, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегаполіс Інвест Плюс» отримало у квітні 2015 року дохід від надання послуг з розміщення реклами із залученням ТОВ «Дніпробізнес-Ойл» у розмірі 89745,10 грн.

За договором № ЕП-10від 30.10.2014 про надання рекламних послуг із додатками ТОВ «Енергоаудит Плюс» зобов'язалось надати ТОВ «Мегаполіс Інвест Плюс» послуги з розміщення реклами загальною вартістю 900 000грн., в тому числі ПДВ - 150 000 грн. На підтвердження реальності вказаного правочину позивачем надано до матеріалів справи фотозвіти до договору на проведення рекламної компанії, акти надання послуг, податкові накладні №142 від 28.01.2015, №143 від 28.01.2015, №144 від 31.01.2015, зареєстровані в єдиному реєстрі податкових накладних, а також акти приймання-передачі рекламних послуг щодо подальшої реалізації рекламних послуг замовникам позивача. Як вбачається з бухгалтерської довідки позивача від 27.11.2017 про фінансовий звіт операцій, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегаполіс Інвест Плюс» отримало у січні 2015 року дохід від надання послуг з розміщення реклами із залученням ТОВ «Енергоаудит Плюс» у розмірі 62051,39 грн.

Таким чином, господарські операції ТОВ «Мегаполіс Інвест Плюс» мали реальний характер, призвели до зміни майнового стану учасників господарських відносин, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами, в тому числі платіжними дорученнями на перерахування коштів за надані контрагентами рекламні послуги.

Зауваження щодо форми та змісту наданих податкових накладних з боку контролюючого органу в акті перевірки відсутні.

Щодо посилання відповідача на нереальність господарських операцій платника податків із його контрагентами, зазначеними в акті податкової перевірки (ТОВ «Хімстандарт», ТОВ «Енергоаудит Плюс», ТОВ «Дніпробізнес-Ойл», ТОВ «Фараон Буд», ТОВ «Торгівельна Компанія «СК-Груп», ТОВ «Торговельна Компанія «Центр-Холдинг», ТОВ «Форесто Транс», ТОВ «Прайм Індастрі», ТОВ «Грандфлай», ТОВ «Бест-Тренд»), суд зазначає, що надана відповідачем податкова інформація не містить будь-яких фактичних даних щодо порушення ТОВ «Мегаполіс Інвест Плюс» норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної фіскальної служби. Відсутність у податкового органу інформації про об'єкти оподаткування чи про укладені третіми особами договірні відносини не є достатньою підставою для висновку про порушення позивачем податкового законодавства. Викладена в акті податкової перевірки та досліджена в ході судового розгляду податкова інформація свідчить, що органами державної фіскальної служби первинні документи контрагентів позивача не досліджувались.

Позивач, як платник податку, самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення ним податку до бюджету відповідно до законодавства України і не може нести відповідальність за порушення контрагентами правил здійснення господарської діяльності та/або податкової дисципліни. У разі якщо контрагентами були допущені порушення норм податкового чи норм іншого законодавства, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цих осіб.

Також суд звертає увагу, що на момент здійснення господарських операцій усі контрагенти позивача були платниками ПДВ та зареєстровані у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Будь-яких зауважень стосовно статусу контрагентів позивача як платників ПДВ на час виписки податкових накладних в акті перевірки не міститься. Також відповідач жодним чином не довів, відсутність даних підприємств за місцезнаходженням на час здійснення ними господарської діяльності з позивачем.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, проаналізувавши зібрані по справі докази, суд дійшов висновоку, що позивач правомірно сформував податковий кредит з податку на додану вартість та визначив витрати, що враховуються при обчисленні податку на прибуток підприємств, на підставі належним чином оформлених первинних документів, що відображають зміст та обсяг господарських операцій між ТОВ «Мегаполіс Інвест Плюс» та його контрагентами.

Враховуючи викладене, податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 15.09.2017 № та № підлягають скасуванню, а позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаполіс Інвест Плюс» - задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГАПОЛІС ІНВЕСТ ПЛЮС" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 31.10.2017 р., яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 2 431 186,00 грн. (у тому числі 1 877 735 грн. основного платежу та 553 451 грн. штрафних санкцій).

Скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 31.10.2017 р., яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 2 611 258,50 грн. (у тому числі 2 086 732 грн. основного платежу та 524 526,50 грн. штрафних санкцій).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (код 39599198, вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГАПОЛІС ІНВЕСТ ПЛЮС" (код 36456228, просп. Гагаріна, 38, кв.32, м. Харків, 61140) судовий збір у сумі 75636,67 (сімдесят п'ять тисяч шістсот тридцять шість) грн.67 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 18 грудня 2017 року.

Суддя Кухар М.Д.