Справа № 804/7155/17
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2017 р. Справа № 804/7155/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Кальника В.В.
судді Павловського Д.П.
судді Єфанової О.В.
при секретарі судового засідання Туренко К.М.
представників позивача Бубир Н.Г., Бубиря В.В.
представника відповідача Орлова О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Малого приватного підприємства «Олімп» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій, -
Мале приватне підприємство «Олімп» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій Державної фіскальної служби щодо не включення МПП «Олімп» до реєстру платників акцизного податку.
Позивач, з посиланням на наказ Мінфіну від 25.02.2016 року № 218 «Про затвердження форм заяви про реєстрацію платника акцизного податку з реалізації пального, акцизної накладної, розрахунку коригування акцизної накладної, заявки на поповнення (коригування) залишку пального, Порядку заповнення акцизної накладної, розрахунку коригування акцизної накладної, заявки на поповнення (коригування) залишку пального», зазначив, що контролюючий орган не має права просто не прийняти заяви. Якщо контролюючий орган вважає, що заяви заповнені з порушенням форми, яка затверджена вказаним наказом Мінфіну, то контролюючий орган повинен був надіслати повідомлення про подання нової заяви, чого не зробив, та позбавив позивача можливості зареєструватися платником акцизного податку.
Також, в обґрунтування позову звернув увагу на те, що жодним нормативно-правовим актом або підзаконним нормативно-правовим актом не закріплено порядку кодування пунктів реалізації пального платниками акцизного податку. Реалізація пального здійснювалась за місцем знаходження підприємства, тому позивачем було зазначено код ЄДРПОУ підприємства. Окрім того, зазначив, що у позивача лише одне місце реалізації пального, у зв'язку з чим, не було необхідності встановлювати код за внутрішньою кодифікацією.
Окрім цього, позивач зауважив, що підприємством виконано всі умови реєстрації платником акцизного податку: маючи намір здійснювати реалізацію пального, за три робочі дні позивачем було подано заяву відповідної форми; заяву подано до фіскального органу за основним місцем обліку; у заяві відображено інформацію про пункт з реалізації пального, зокрема, АЗС, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, с. Дмитрівна, вул. Червоних партизан, 1 а., а тому позивач вважає, що ним виконано всі умови та витримано порядок проведення такої реєстрації.
Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив. В обґрунтування заперечень зазначив, що відповідно до наказу Міністерства фінансів України №218 від 25.02.16 року, затверджено форму заяви про реєстрацію платника акцизного податку з реалізації пального. В п.5, колонці 3 заяви зазначається код пункту реалізації пального. Згідно приміток до форми заяви, унікальний код пункту - код за ЄДРПОУ (якщо пункт є відокремленим підрозділом юридичної особи) або код за внутрішньою кодифікацією, прийнятою самою особою.
Зазначив, що згідно з АІС «Податковий блок» підсистеми «Реєстрація ПП» «Ведення окремих реєстрів» 20.04.2017 року МПП «Олімп» було внесено до реєстру платників акцизного податку з реалізації пального за №5678, та, як наслідок, у задоволенні позову слід відмовити.
Заслухавши пояснення представників позивача та представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.
В результаті обробки заяв позивача на його адресу були направлені Квитанція №1 та Квитанція №2.
Так, згідно Квитанції №1 від 15.04.2016 року за результатами обробки заяви: документ доставлено до контрольного органу, документ збережено на центральному рівні.
Згідно Квитанції № 1 від 01.04.2016 року (16:46:11) - за результатами обробки заяви: документ доставлено до контрольного органу, документ збережено на центральному рівні з зауваженнями. Повідомлено, що через певний час необхідно подбати про прийом Квитанції №2 щодо результатів перевірки та прийняття/неприйняття електронного звіту на районному рівні. Були виявлені помилки: попередження - закінчення подання форми -29.02.2016 року.
Згідно Квитанції № 1 від 01.04.2016 року (16:50:57, 17:10:16): за результатами обробки заяви: документ доставлено до контрольного органу, документ збережено на центральному рівні. Повідомлено, що через певний час необхідно подбати про прийом Квитанції №2 щодо результатів перевірки та прийняття/неприйняття електронного звіту на районному рівні
Згідно Квитанції №2 від 01.04.2016 року (16:46:17), Квитанції №2 від 01.04.2016 року (16:51:10), Квитанції від 15.04.2016 року (6:00:58) - у графі «Виявлені помилки» зазначено: «Щодо пункту «Автогазозаправний пункт»: Документ не прийнято до розгляду. У п. 5 «Код пункту реалізації» заповнено некоректно».
Позивач не погоджується з діями відповідача щодо не включення МПП «Олімп» до реєстру платників акцизного податку, у зв'язку з чим, звернувся до суду.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд виходить з наступного.
Завданням адміністративного суду є перевірка правомірності дій суб'єкта владних повноважень з огляду на чіткі критерії, які зазначені у ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням закріпленого ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).
Відповідно до пп. 212.1.15 п. 212.1 ст. 212 ПК України платником акцизного податку є особа, яка реалізує пальне. Такі особи підлягають обов'язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, місцем проживання фізичних осіб - підприємців, до початку здійснення реалізації пального. Реєстрація платника податку здійснюється на підставі подання особою не пізніше ніж за три робочі дні до початку здійснення реалізації пального заяви, форма якої затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики (п.п. 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 Кодексу).
В розумінні пп. 14.1.1411 п. 14.1 ст. 14 ПК України пальне - нафтопродукти, скраплений газ, паливо моторне альтернативне, паливо моторне сумішеве, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, інші товари, зазначені у п.п. 215.3.4 п. 215.3 ст. 215 Кодексу.
Абзацом другим підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПКУ визначено, що реалізація пального для цілей розділу VI Кодексу - це, зокрема, будь-які операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України на підставі договорів купівлі-продажу, міни, поставки, дарування, комісії, доручення (у тому числі передача на комісійну/довірчу реалізацію), поруки, інших господарських та цивільно-правових договорів або за рішенням суду, іншого компетентного державного органу чи органу місцевого самоврядування за плату (компенсацію) або без такої, які передбачають перехід права власності або права розпорядження, а також передачу (відпуск, відвантаження) пального на підставі договорів про виробництво із сировини замовника.
Відповідно до п.п. 212.1.11 п. 212.1 ст. 212 ПК України платником акцизного податку є особа - суб'єкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів. Такі особи підлягають обов'язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням пункту продажу товарів не пізніше граничного терміну подання декларації акцизного податку за місяць, в якому здійснюється господарська діяльність (п.п. 212.3.11 п. 212.3 ст. 212 ПК України).
Отже, субєкт господарювання, який здійснює будь-які операції, визначені пп. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 ПК України, є особою, яка реалізує пальне, і відповідно до пп. 212.1.15 п. 212.1 ст. 212 ПК України, є платником акцизного податку.
Поняття підакцизні товари (продукція) визначено п.п. 14.1.145. п. 14.1.ст. 14 ПК України, згідно з яким підакцизні товари - товари за кодами згідно з УКТЗЕД, на які Кодексом встановлено ставки акцизного податку. Ставки встановлені ст. 215 ПК України.
Законом України від 24 грудня 2015 року № 909-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" (далі - Закон № 909), який набрав чинності з 01.01.2016 року, розширено перелік платників акцизного податку за рахунок включення осіб, які здійснюють реалізацію пального (п.п.212.1.15 п. 212.1 ст. 212 ПКУ), та визначено порядок їх реєстрації контролюючими органами.
Відповідно до п. 1 розділу II "Прикінцеві положення" Закону № 909 п. 58 розділу І цього Закону стосовно запровадження акцизних накладних при реалізації пального, Єдиного реєстру акцизних накладних та системи електронного адміністрування реалізації пального, набирає чинності з 01.03.2016.
Реєстрація платника податку здійснюється на підставі подання особою не пізніше ніж за три робочі дні до початку здійснення реалізації пального заяви, форма якої затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників акцизного податку з реалізації пального, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками акцизного податку.
Відповідно до пунктів 5-9 розділу II Постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 №113 «Деякі питання електронного адміністрування реалізації пального», ДФС веде реєстр платників акцизного податку з реалізації пального (далі - реєстр платників). Включення осіб до реєстру платників, внесення змін до нього, виключення з реєстру платників здійснюється засобами системи електронного адміністрування реалізації пального та контролюючими органами за основним місцем обліку особи як платника податків.
Реєстрація платника податку здійснюється на підставі подання особою не пізніше ніж за три робочі дні до початку здійснення реалізації пального заяви, форма якої затверджується Мінфіном. Заява про реєстрацію платника акцизного податку з реалізації пального складається та подається до контролюючого органу за основним місцем обліку особи як платника податків засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного цифрового підпису відповідальних осіб. Датою та часом подання заяви до контролюючого органу є дата та час, зафіксовані у квитанції про доставку (перша квитанція).
Не пізніше наступного робочого дня після надходження заяви засобами системи електронного адміністрування реалізації пального особа реєструється платником податку шляхом включення її до реєстру платників або такій особі надсилається повідомлення про необхідність подання нової заяви у разі виявлення порушень вимог щодо електронного цифрового підпису, дотримання форми, встановленої наказом Мінфіну, порядку заповнення і подання заяви згідно з цим Порядком. Інформація про результати розгляду заяви надсилається особі засобами електронного зв'язку в електронному вигляді у другій квитанції.
Датою реєстрації платника податку є дата включення його до реєстру платників.
Платник податку може надіслати до ДФС засобами електронного зв'язку в електронному вигляді запит для отримання витягу з реєстру платників. ДФС не пізніше наступного робочого дня після надходження запиту надсилає особі засобами електронного зв'язку в електронному вигляді витяг з реєстру платників. Витяг є дійсним до внесення відповідних змін до реєстру платників.
При цьому, позивачем не прийнято до уваги надходження на його адресу Квитанцій №1,2, в яких були зазначені результати оброки заяв та виявлені помилки.
Під час судового розгляду справи з'ясовано, та не спростовано представниками позивача, що МПП «Олімп» після отримання Квитанцій №1, 2 за отриманням роз'яснень та/або допомоги в заповненні заяви про реєстрацію платником акцизного податку з реалізації пального не зверталось ані до фіскального органу, ані до співробітників ДФС та не надсилало до ДФС засобами електронного зв'язку в електронному вигляді запит для отримання витягу з реєстру платників.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що, позивач знав про неприйняття документів для реєстрації платника акцизного податку з реалізації пального, однак, не вчинив подальших відповідних дій щодо реєстрації платника акцизного податку відповідно до вимог чинного законодавства.
Відповідно до наказу Міністерства фінансів України №218 від 25.02.16 року, затверджено форму заяви про реєстрацію платника акцизного податку з реалізації пального.
В п.5, колонці 3 заяви зазначається код пункту реалізації пального. Згідно приміток до форми заяви, унікальний код пункту - код за ЄДРПОУ (якщо пункт є відокремленим підрозділом юридичної особи) або код за внутрішньою кодифікацією, прийнятою самою особою.
Також, суд зазначає, що за результатами розгляду заяви від 18.04.2017 року згідно з АІС «Податковий блок» підсистеми «Реєстрація ПП» «Ведення окремих реєстрів» МПП «Олімп» 20.04.2017 року було внесено до реєстру платників акцизного податку з реалізації пального за №5678.
При цьому, суд не приймає твердження позивача на те, що він був позбавлений можливості отримати роз'яснення щодо порядку заповнення заяви про реєстрацію платника акцизного податку, оскільки доказів звернення ані до фіскального органу за роз'ясненнями ані до співробітників ДФС для отримання консультацій щодо роботи автоматизованої системи позивач суду не надав.
У відповідності до ч. 1 ст. 2 КАС України: завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Приймаючи до уваги викладене, та враховуючи, що відповідачем доведено правомірність своїх дій, суд дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог та про відмову у задоволенні позову.
На підставі наведеного та керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Малого приватного підприємства «Олімп» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови буде складений 12 грудня 2017 року.

Суддя В.В. Кальник