Справа № 580/1801/17
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 р.Справа № 580/1801/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: П'янової Я.В. , Зеленського В.В.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Білопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на постанову Лебединського районного суду Сумської області від 06.11.2017 по справі № 580/1801/17

за позовом ОСОБА_2

до Білопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2.) звернулася до Лебединського районного суду Сумської області з адміністративним позовом до Білопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області, в якому просила суд визнати протиправними дії Білопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо призупинення з 01.09.2017 виплати їй пенсії, та зобов'язати відповідача поновити виплату пенсії з моменту призупинення з 01.09.2017.

Постановою Лебединського районного суду Сумської області від 06.11.2017 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Визнано дії Білопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, щодо призупинення з 1 вересня 2017 року виплати пенсії, протиправними.

Зобов'язано Білопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області поновити, з моменту призупинення - 1 вересня 2017 року, виплату пенсії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 судові витрати - судовий збір в розмірі 640 гривень, що був сплачений позивачкою при зверненні до суду.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обгрунтування доводів апеляційної скарги стверджує, що рішення від 30.08.2017 року № 126440 про припинення виплати пенсії з 01.09.2017 ОСОБА_2 прийнято правомірно у зв'язку з відсутністю в матеріалах пенсійної справи, яка сформована на підставі електронної пенсійної справи довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території, або рішення про відмову у видачі такої довідки з обов'язковим зазначенням підстав для відмови.

Скориставшись правом подання заперечень на апеляційну скаргу, позивач вказала, що не погоджується із доводами апеляційної скарги та вважає, що суд першої інстанції повно та об'єктивно провів розгляд справи.

У судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України), не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання 14.12.2017 за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_2 є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_3, виданим 29.06.1999 Кам'янобрідським РВ УМВС України в Луганській області (а.с. 9).

З 03.12.1999 вона є пенсіонером їй було призначено пенсію за віком, про що було видано пенсійне посвідчення НОМЕР_4 терміном дії довічно (а.с. 11).

14.12.2016 ОСОБА_2 знято з реєстрації місця проживання у м. Луганську та зареєстровано нове місце постійного проживання: АДРЕСА_2 що підтверджується відповідними штампами в паспорті громадянина України (а.с. 9 зворот).

Рішенням УПСЗН виконавчого комітету Лебединської міської ради від 23.12.16 (а.с. 13) ОСОБА_2 скасовано дію довідки внутрішньо переміщеної особи № НОМЕР_2 з 23.12.2016 на підставі поданої заяви в зв'язку з постійною її реєстрацією в м. Лебедині.

Згідно довідки УПСЗН виконкому Лебединської міської ради 23.12.2016 № 01-05/1397 (а.с. 12) встановлено, що ОСОБА_2 знята з обліку Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб з 23.12.2016 на підставі поданої заяви в зв'язку з постійною реєстрацією в АДРЕСА_1.

Листом Білопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області від 12.09.2017 від №1088 (а.с. 14) ОСОБА_2 повідомлено, що з 01.09.2017 призупинена виплата її пенсії у зв'язку з відсутністю рішення про відмову у видачі довідки про взяття на облік відповідно до п. 4 ст. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509 "Про облік внутрішньо переміщених осіб", так як у документі, що посвідчує особу та громадянство України немає відмітки про реєстрацію місця проживання на території адміністративно - територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, та відсутні докази, що підтверджують факт проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, визначені абзацом 4 цього Порядку. Рекомендовано надати довідку про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території або рішення про відмову у видачі довідки з обов'язковим зазначенням підстав для відмови.

Крім того було надано рішення № 126440 від 30.08.2017 (а.с. 16) про припинення виплати пенсії в зв'язку з відсутністю в матеріалах пенсійної справи довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території або рішення про відмову у видачі довідки з обов'язковим зазначенням підстав для відмови, підписане керівником уповноваженого органу.

Не погодившись із такими діями відповідача щодо припинення виплати пенсії, позивачка звернулася до суду із вказаним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Законом № 1058-ІУ не передбачено такої підстави припинення (призупинення) виплати раніше призначеної пенсії, як відсутність довідки внутрішньо переміщеної особи. Крім того, з моменту реєстрації позивачкою постійного місця проживання у АДРЕСА_3 і відмови від статусу внутрішньо переміщеної особи, характер правовідносин та їх законодавче регулювання між нею та відповідачем змінився, тому застосовування до позивачки Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 року № 365 є безпідставним.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги відповідача, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Іноземні громадяни та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію на рівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міжнародними угодами.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Позивач є громадянином України та відповідно Закону № 1058-IV набула право на отримання пенсії за віком з терміном виплати "довічно", що підтверджується копією пенсійного посвідчення (а.с. 11).

Підстави для припинення виплати пенсії передбачені частиною 1 статті 49 Закону № 1058-IV, а саме: виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

За правилами частини другої статті 49 цього Закону поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Відповідно до пункту 2.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Таким чином, Законом № 1058-ІУ не передбачено такої підстави припинення (призупинення) виплати раніше призначеної пенсії, як відсутність довідки внутрішньо переміщеної особи.

Крім того, з моменту реєстрації позивачем постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 і відмови від статусу внутрішньо переміщеної особи характер правовідносин між ним та Пенсійним фондом України змінився, а тому з цього часу до спірних правовідносин не підлягало застосуванню законодавство, яким врегульовано питання виплати (перерахунку) пенсій внутрішньо переміщеним особам. З цього моменту у позивача знову виникло право на отримання пенсії на загальних підставах.

Системний аналіз наведених положень законодавства, в контексті обставин справи, дає підстави для висновку, що у відповідача були відсутні законні підстави для відмови (призупинення) у виплаті пенсії та покладення обов'язку щодо надання довідки про взяття на облік, як внутрішньо переміщеної особи або рішення про відмову у видачі такої довідки, оскільки отримання такої довідки є взагалі правом, а не обов'язком громадянина.

Колегія суддів зазначає, що дії відповідача щодо виплати пенсії позивачки на загальних підставах в залежності від наявності (відмови в наданні) довідки про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи не передбачені жодним нормативно-правовим актом та виходять за межі наданих йому повноважень.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що посилання відповідача на ненадання позивачем довідки про взяття його на облік як внутрішньо переміщеної особи безпідставне, так як жодною нормою Закону № 1058 не передбачено, що для виплати пенсії на загальних підставах необхідно надати вказану довідку.

Проаналізувавши інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Білопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області залишити без задоволення.

Постанову Лебединського районного суду Сумської області від 06.11.2017 по справі № 580/1801/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Чалий І.С.
Судді Пянова Я.В. Зеленський В.В.
Повний текст ухвали виготовлений 19.12.2017.