Справа № 489/2518/17
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2017 р.м.ОдесаСправа № 489/2518/17

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Кирильчук О.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Миколаєві Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2017 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1П.) звернувся із вказаним адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БР № 470170 від 18 травня 2017 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції у місті Миколаєві ОСОБА_2, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, із закриттям провадження по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржена постанова винесена без дотримання процедури притягнення до адміністративної відповідальності, а позивача протиправно притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. На його думку, незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу інспектор суттєво порушив права позивача, в звязку з чим вважає, що оскаржувана постанова була складена неправомірно та підлягає скасуванню.

За наслідками розгляду зазначеної справи Ленінським районним судом міста Миколаєва від 19 жовтня 2017 року прийнято постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, доведено правомірність дій інспектора патрульної поліції щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення та накладання відповідного стягнення, а тому оскаржена постанова є обґрунтованою та скасуванню не підлягає.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте із порушенням вимог чинного законодавства України, яке не відповідає обставинам справи, та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В звязку з відсутністю клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, апеляційний суд відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що 18.05.2017 року позивач, керуючи транспортним засобом ГАЗ 3302, номерний знак НОМЕР_1, о 9 год. 40 хв., виїхав на перехрестя вул. Херсонське шосе та вул. Космонавтів на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив вимоги п.8.7.3 е) Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Патрульними було розяснено ст.ст. 268, 307 та 308 КУпАП позивачу, після чого було винесено спірну постанову по факту вчинення адміністративного правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять пять) грн. відповідно до санкції ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 285 КУпАП ОСОБА_1 було ознайомлено зі змістом постанови, після чого йому було вручено копію.

При вирішенні питання суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Суд апеляційної інстанції вважає правильним такий висновок суду першої інстанції виходячи з наступного.

Наказом № 1395 від 07.11.2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених частинами першою, другою, третьою статті 122 КУпАП.

Частиною 2 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за проїзд на заборонний сигнал світлофора.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Приписами п.8.7.3 е) Правил дорожнього руху передбачено, що червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанова органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в районний суд у порядку, визначеному КАС України.

Частинами 2, 4 та 5 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Пункт 4 Розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 визначає, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Матеріалами справи встановлено, що відповідачем надано відеозапис з місця вчинення адміністративного правопорушення, яким зафіксовано, що автомобіль ГАЗ 3302, номерний знак НОМЕР_1, яким керував позивач, виїхав на перехрестя вулиць Космонавтів та Херсонське шосе на червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 е) Правил дорожнього руху. Крім того, з названого відеозапису також вбачається, що позивач виїхав за зустрічну смугу здійснюючи відповідний маневр, отже в його діях наявний склад адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд також не погоджується з посиланням в апеляційній скарзі щодо порушення відповідачем вимог положень ст. 268 КУпАП, оскільки оскаржена постанова від 18 травня 2017 року правомірно була складена на місці вчинення правопорушення, як це передбачено ч. 4 ст. 258 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, на думку колегії суддів, ґрунтуються на субєктивній оцінці фактичних обставин справи, а також на помилковому тлумаченні норм права.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що інспектор Управління патрульної поліції у місті Миколаєві ОСОБА_2, при винесені оскарженої постанови БР № 470170 від 18 травня 2017 року діяв відповідно до вимог чинного законодавства, а постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП винесена правомірно та у встановленому законом порядку.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у звязку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржена постанова без змін.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 198, 200, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Миколаєві Департаменту патрульної поліції про визнання просипаною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення сторонам та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України на протязі двадцяти днів.

Суддя-доповідач: ОСОБА_3

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: В.О. Скрипченко