Справа № 813/2945/17
Суддя: Яворський Іван Олександрович
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/11414/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Яворського І.О.

суддів: Кухтея Р.В., Носа С.П.

секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

з участю осіб:

позивача по справі: прокурора Шимін Н.М.

відповідача по справі: представника ОСОБА_1

третьої особи по справі: представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу прокуратури Львівської області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2017 року в справі за позовом заступника керівника Львівської місцевої прокуратури №1 до Виконавчого комітету Львівської міської ради, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватного підприємства «Західшляхрембуд» про визнання протиправним і скасування рішення,

У С Т А Н О В И В:

Позивач, заступник керівника Львівської місцевої прокуратури №1 звернувся з позовом в суд до Виконавчого комітету Львівської міської ради, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватного підприємства «Західшляхрембуд» та просив визнати незаконним і скасувати рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №503 від 09.06.2017 року «Про затвердження містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на будівництво ПП «Західшляхрембуд» багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом на вул. Дж. Вашингтона, 1».

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що виконавчий комітет Львівської міської ради вийшов за межі наданих законом повноважень, оскільки використання земельної ділянки, яка надана «для обслуговування існуючих будівель», для будівництва багатоквартирного житлового будинку передбачає використання земельної ділянки в межах категорії земель житлової та громадської забудови, проте будівництво зазначеного обєкту повинно узгоджуватись із містобудівною документацією та документацією із землеустрою, що передбачає зміну виду використання та цільового призначення земельної ділянки. При цьому, прокурор зазначив, що він звернувся з позовом до суду, оскільки відсутній орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у даних правовідносинах.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2017 року в справі №813/2945/17 в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням прокуратурою Львівської області подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2017 року в справі №813/2945/17 та прийняти нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та виходить з тих же мотивів, що наведені в позовній заяві.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що виконавчий комітет Львівської міської ради рішенням за №503 від 09.06.2017 року затвердив містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки на будівництво ПП «Західшляхрембуд» багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом на вул. Дж. Вашингтона, 1.

У пункті 1.7 «Цільове призначення земельної ділянки» зазначено землі громадської та житлової забудови (02.07 для іншої житлової забудови).

Прокурор вважає, що в спірних правовідносинах порушено інтереси держави, оскільки будівництво не узгоджується із містобудівною документацією та документацією із землеустрою, а тому звернувся з позовом до суду.

Згідно ч. 2 ст. 60 КАС України, з метою представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з адміністративним позовом (поданням), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження в якій відкрито за адміністративним позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами для представництва інтересів громадянина або держави.

Прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві (поданні) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до адміністративного суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Прокурор, який звертається до адміністративного суду з метою представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво), повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою статті 23 Закону України «Про прокуратуру».

Згідно ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Отже, підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою. А однією з форм представництва є звернення до суду з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави, або про визнання незаконними правових актів, дій чи рішень органів і посадових осіб.

Як зазначено у рішенні Конституційного Суду України від 08.04.99р. № 3-рп/99 (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді), прокурори та їхні заступники подають до суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій, незалежно від їх підпорядкування і форм власності. Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді.

Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Отже, виходячи з аналізу положень Закону України «Про прокуратуру», Кодексу адміністративного судочинства України, можна зробити висновок про наявність у прокурора права на звернення до адміністративного суду з позовом в інтересах держави за наявності підтверджених належними доказами підстав. При цьому інтереси держави мають чітко формулюватися й умотивовуватися прокурором, тобто прокурор повинен вказати обставини, пов'язані з порушенням інтересів держави або з обґрунтуванням необхідності захисту таких інтересів. А необхідною умовою, за якою прокурор набуває статусу позивача, є відсутність органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, або відсутності у нього повноважень щодо звернення до адміністративного суду. Поняття «органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах» вказано у рішенні Конституційного Суду України від 08.04.99р. № 3-рп/99.

В той же час прокурором не наведено та необґрунтовано, які інтереси держави в цьому випадку порушені оскаржуваним рішенням. Без обґрунтування порушення інтересів держави не можна говорити і про інші складові представництва інтересів прокуратурою, зокрема щодо наявності або відсутності органу, який здійснює відповідні повноваження контролю чи нагляду.

Обов'язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушених інтересів держави з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Крім того, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, тобто, ті, що породжують або змінюють права та обов'язки особи (ч. 2 ст. 2 КАС України).

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин; вирішуючи спір суд повинен встановити, що у зв'язку з прийнятим рішенням, вчиненням дії чи допущенням бездіяльності суб'єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи інтереси особи у сфері публічно-правових відносин; при цьому, обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

В розумінні Кодексу адміністративного судочинства України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення. Право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

При цьому слід зазначити, що при зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який би міг відновити його становище та захистити порушене, на його думку право. Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних відносин (предмет та підстави позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до п.8 ч.1 ст.1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (надалі - містобудівні умови та обмеження) - це документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Частиною 2 ст.26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлений обов'язок суб'єктів містобудування щодо додержання містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів.

Містобудівні умови за своєю юридичною суттю направлені на врегулювання правовідносин між забудовником як суб'єктом містобудування та Львівською міською радою. В свою чергу, позивач не є стороною даних правовідносин.

Під час судового розгляду даної справи позивачем не наведено, а судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що оскаржуваними діями відповідача порушено інтереси держави у сфері публічно-правових відносин.

Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки не є дозволом на проведення будівельних робіт з будівництва багатоповерхового будинку, а тому їх скасування не може відновити права в разі доведеності порушення інтересів держави.

Таким чином, відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Крім того, відповідно до п. 7 ч. 4 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №294 від 09.07.2014 року Держархбудінспекція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний контроль за дотриманням: вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час провадження містобудівної діяльності; ліцензійних умов на провадження господарської діяльності.

Отже органом, який покликаний контролювати законність видачі та відповідності вимогам законодавства містобудівних умов та обмежень покладено на Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, а не на прокуратуру.

Таким чином, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокуратури Львівської області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2017 року в справі №813/2945/17 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5

Повний текст виготовлено 15.12.2017 року