Справа № 809/1577/17
Суддя: Лучко О.О.
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2017 р. Справа № 809/1577/17

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Лучко О.О.,

за участю секретаря Королевич О.В.,

за участю сторін:

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Екопродвін"

до відповідача: Головного управління ДФС в Івано-Франківській області,

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 07.11.2017,-

ВСТАНОВИВ:

16.11.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Екопродвін" (далі ТзОВ ""Екопродвін") звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення № від 07.11.2017.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, суду пояснив, що 13.10.2017 відповідачем проводилась камеральна перевірка щодо своєчасності сплати узгоджених податкових зобовязань з акцизного податку. За результатами перевірки відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 07.11.2017, яким позивача зобовязано сплатити штраф у розмірі 10%, що становить 8 100,00грн. за порушення строку сплати суми грошового зобовязання з акцизного податку з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів. Вказав, що ним подано до податкового органу 20.10.2016 декларацію з акцизного податку за жовтень 2016 року з визначенням акцизного податку у розмірі 81 000, 00 грн. з граничним терміном сплати 30.10.2016. Суму податкового зобовязання з акцизного податку з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів було сплачено 31.10.2016, оскільки останній день строку сплати грошового зобовязання, 30.10.2016 року, припав на вихідний день. На підставі наведеного позов просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з мотивів, викладених у письмовому запереченні. Суду пояснив, що посадовими особами Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на підставі пп.19-1.1.1., 19-1.1.2 п.19-1.1 ст.19, п.п.20.1.4. п.20.1. ст.20 та п.75.1.1 ст.75 та ст.76 Податкового кодексу України (далі ПК України) проведено камеральну перевірку позивача з питань своєчасності сплати узгоджених податкових зобовязань з акцизного податку. Перевіркою виявлено порушення ТзОВ "Екопродвін" вимог п.57.1 ст.57 ПК України, в результаті чого встановлено порушення платником термінів сплати самостійно визначеного грошового зобовязання з акцизного податку, протягом визначених законодавством строків. На підставі акту камеральної перевірки ГУ ДФС в Івано-Франківській області 07.11.2017 прийняло податкове повідомлення-рішення №, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобовязань з акцизного податку у розмірі 8 100,00 грн. На підставі наведеного в задоволенні позову просили відмовити.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ТзОВ "Екопродвін" є юридичною особою та перебуває на обліку у ДПІ у м.Івано-Франківську ГУ ДФС в Івано-Франківській області як платник податків і зборів (а.с. 13-18).

Як вбачається із матеріалів адміністративної справи, відповідачем на підставі 19-1.1.1., 19-1.1.2 п.19-1.1 ст.19, п.п.20.1.4. п.20.1. ст.20 та п.75.1.1 ст.75 та ст.76 ПК України проведено камеральну перевірку позивача з питань своєчасності сплати узгодженого податкового зобовязання з акцизного податку, за результатами якої складено акт №9620/09-19-40-00/39801514 від 13.10.2017 (а.с. 34-35).

Даною перевіркою встановлено порушення підприємством термінів сплати самостійно визначеного грошового зобовязання з акцизного податку у розмірі 81000, 00 грн. на один день, в результаті чого порушено вимоги п.57.1 ст.57 ПК України.

На підставі акту перевірки ГУ ДФС в Івано-Франківській області прийняло податкове повідомлення-рішення № від 07.11.2017, яким визначило ТзОВ Екопродвін суму грошового зобовязання у вигляді штрафу у розмірі 8100, 00 грн. за порушення строків сплати податкового зобовязання з акцизного податку з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів (а.с.6).

Підставою для винесення податкового повідомлення-рішення № від 07.11.2017 слугували висновки податкового органу про те, що ТзОВ Екопродвін на один день затримано сплату грошового зобовязання у розмірі 81 000, 00 грн., в результаті чого застосовано штрафну санкцію у розмірі 10%, що становить 8 100, 00 грн.

Не погодившись з даним рішенням, позивач оскаржив його у судовому порядку.

При вирішенні даного спору суд виходив з наступного нормативного регулювання спірних правовідносин.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України (далі ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (ст.1 ПК України).

Згідно пп.14.1.39 п.14.1 ст. 14 ПК України, грошове зобов'язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п.15.1 ст.15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

В ст.36 ПК України передбачено, що податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно із ст.38 ПК України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до п.38.2 ст.38 ПК України сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (пп.16.1.4. п.16.1 ст.16 ПК України).

Згідно із п.46.1. ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобовязаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають обєкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є (п.49.1, п.49.2 ст.49 ПК України).

Згідно із п.п.49.18.1 та п.п.49.18.2 п.49.18 ст.49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця; календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

При цьому передбачено, що якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем (п. 49.20 ПК України).

Як зазначено в п.54.1 ст.54 ПК України, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п.75.1.1. ст.75 ПК України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального. Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобовязання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Підпунктом 223.2 ст.223 ПК України передбачено, що платники податку, визначені п. 212.1 ст.212 цього Кодексу (крім імпортерів підакцизних товарів, зазначених у пп. 215.3.4, 215.3.5, 215.3.5, 215.3.6, 215.3.7,215.3.8 п.215.3 ст.215 цього Кодексу), подають щомісяця не пізніше 20 числа наступного звітного (податкового) періоду контролюючому органу за місцем реєстрації декларацію з акцизного податку за формою, затвердженою у порядку, встановленому ст.46 цього Кодексу.

Судом встановлено, що згідно Акта про результати камеральної перевірки №9620/09-19-40-00/39801514 від 13.10.2017 податкова декларація позивача по акцизному податку за звітний (податковий період) жовтень 2016 року подана до податкового органу 20.10.2017. У відповідності до даної декларації, сума самостійно узгодженого акцизного податку становить 81 000, 00 грн. З огляду на норми податкового законодавства, граничним терміном сплати самостійно визначеного грошового зобовязання по акцизному податку є 30.10.2017 (а.с. 34-35).

Відповідно до п.п.213.1.1 п.213.1 ст.213 ПК України об'єктами оподаткування є операції з реалізації вироблених в Україні підакцизних товарів (продукції).

Згідно п.126.1. ст. 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобовязання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

У відповідності до п.57.1 ст.57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом. Така ж вимога кореспондується з п.п.222.1.1 п.222.1 ст.222 ПК України, згідно з якою суми податку перераховуються до бюджету платниками акцизного податку протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації за місячний податковий період.

Судом встановлено, що суму податкового зобовязання з акцизного податку в розмірі 81 000, 00 грн. з граничним терміном сплати до 30.10.2016, було сплачено ТзОВ «Екопродвін» 31.10.2016, оскільки останній день строку припав на вихідний день (30.10.2016 - неділю), що не заперечується відповідачем.

При цьому суд зазначає, що Європейська конвенція про обчислення строків (ETS №76) від 16 травня 1972 року, яка застосовується до обчислення строків у цивільних, комерційних і адміністративних справах, у статті 5 вказує, що при обчисленні строку суботи, неділі та офіційні свята враховуються. Однак, якщо diesadquem (для цілей цієї Конвенції термін «diesadquem» означає день, у який строк спливає) строку, до спливу якого має бути здійснена та чи інша дія, припадає на суботу, неділю, офіційне свято чи день, який вважається офіційним святом, встановлений строк продовжується на перший робочий день, який настає після них. Відтак, на думку суду, у разі, якщо останній день строку подання податкової декларації, передбачений п.п.49.18.1 п.49.18 ст.49 ПК України, припадає на вихідний або святковий день, граничним строком подання такої декларації є перший після нього робочий (операційний (банківський) день. Тому кінець перебігу встановленого п.57.1 ст.57 ПК України десятиденного строку для сплати зазначеного у декларації податкового зобов'язання пов'язаний саме із таким робочим днем.

У відповідності до п. 56.21 ст. 56 ПК України, у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Отже, виходячи з наведених норм, можна дійти висновку, що граничний строк сплати узгодженого податкового зобовязання з акцизного податку за податковою декларацією за жовтень 2016 року, який становить 30.10.2016 та перепадає на вихідний день, є перший операційний ( банківський) день, тобто 31.10.2016, у відповідності до чого позивачем здійснено сплату податкового зобовязання у розмірі 81 000, 00 грн без порушення граничного строку сплати податкового зобовязання з акцизного податку.

З огляду на вказане, податковим органом протиправно застосовано до позивача штраф у розмірі 8 100, 00 грн. за порушення строку сплати грошового зобовязання з акцизного податку з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно із ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації.

Відповідно до ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про правомірність позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі. А тому підлягає стягненню з Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на користь позивача 1 600,00 грн. сплаченого судового збору.

Поряд з тим, відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» 84, 00 грн. надміру сплаченого судового збору згідно платіжного доручення № 381 від 14.11.2017 підлягають поверненню Товариству з обмеженою відповідальністю "Екопродвін". На підставі ст.124 Конституції України, керуючись ст.ст. 2, 8-14, 86, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Івано-Франківській області № від 07.11.2017, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Екопродвін" визначено зобов'язання сплатити штраф у розмірі 8100, 00 грн. (вісім тисяч сто гривень).

Стягнути з Головного управління ДФС в Івано-Франківській області () за рахунок бюджетних асигнувань даного суб'єкта владних повноважень на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Екопродвін" () сплачений судовий збір в розмірі 1600, 00 грн. (тисячу шістсот гривень).

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Екопродвін" () 84, 00 грн. (вісімдесят чотири гривні) надміру сплаченого судового збору, згідно платіжного доручення № 381 від 14.11.2017.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 КАС України, апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення встановлених строків подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Лучко О.О.

Постанова складена в повному обсязі 15.12.2017.