Справа № 815/2202/17
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/2202/17

Категорія: 12.2 Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Романішина В.Л.,

суддів Градовського Ю.М., Шляхтицького О.І.,

за участю секретаря Колеснікова-Горобець І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Одесі апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до командира військової частини НОМЕР_1 про визнання дій незаконними та часткове скасування наказів,

ВСТАНОВИВ:
В квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до командира військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконними дій відповідача з видання наказів №64 від 13.02.2017р. «Про результати службового розслідування» та №84 від 17.02.2017р. «Про результати службового розслідування» та скасувати вказані накази в частині оголошення позивачу, відповідно, догани та попередження про неповну службову відповідність.

Позов обґрунтовував тим, що підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності слугували службове розслідування за фактом втрати телеграми та результати комплексної перевірки організації оперативно-технічної служби, обліку та збереження військового майна, експлуатації техніки та майна зв`язку, які проведено відповідачем неповно, з викривленням фактів та порушенням порядку, без проведення командиром військової частини співбесіди із позивачем, без встановлення вини безпосередньо позивача тощо, що є безумовною підставою для скасування спірних наказів.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 20.09.2017р. позов задоволено частково.

Скасовано накази командира військової частини НОМЕР_1 №64 від 13.02.2017р. «Про результати службового розслідування» в частині оголошення капітану ОСОБА_1 догани та №84 від 17.02.2017р. «Про результати службового розслідування» в частині накладення на капітана ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при прийнятті оскаржуваної постанови судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги звіт про результати внутрішнього фінансового аудиту та аудиту відповідності окремих питань фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 за період з 01.01.2015р. по 31.12.2016р., яким зафіксовано ряд порушень вимог нормативно-правових актів щодо порядку ведення та організації військового господарства, вчинених посадовими особами військової частини.

Апелянт вважає необґрунтованим посилання суду на покази свідка ОСОБА_2 , що 21.10.2016р. капітан ОСОБА_1 тимчасово виконував обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 , оскільки щодо такого виконання має бути наказ Вищого командування, якого фактично не було, а тому у вказаний день позивач виконував свої обов`язки за посадою.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, капітан ОСОБА_1 проходив військову службу на посаді начальника штабу першого заступника командира частини військової частини НОМЕР_1 , яку обіймав з 27.08.2015р., згідно наказу командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України №114.

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.01.2017р. №41 заступником командира військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_3 проведено службове розслідування по факту порушення відповідальними особами штабу військової частини НОМЕР_1 наказу начальника Генерального штабу ЗСУ від 16.09.2013р. №200 «Про затвердження Інструкції з діловодства в Збройних Силах України», за результатами якого складено акт №22 від 13.02.2017р.

13.02.2017р. командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ №64 «Про результати службового розслідування», яким, серед іншого, за неналежне виконання службових обов`язків, неналежну організацію діловодства у військовій частині НОМЕР_1 начальнику штаба першому заступнику командира військової частини капітану ОСОБА_1 оголошено «догану».

Також, з матеріалів справи вбачається, що розпорядженням начальника штабу першим заступником Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України відповідно до вимог тимчасово виконуючого обов`язки начальник штабу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 27.01.2017р. №16/2-49 призначено комплексну перевірку військової частини НОМЕР_1 робочою групою, за результатами якої складено акт від 08.02.2017р.

17.02.2017р. командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ №84 «Про результати службового розслідування», яким, серед іншого, за неналежне виконання обов`язків щодо організації зв`язку, оперативно-технічної служби, обліку та збереження військового майна, експлуатації техніки та майна зв`язку, накладено дисциплінарне стягнення на начальника штабу першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_1 «попередження про неповну службову відповідність».

Не погоджуючись з законністю наказів №64 від 13.02.2017р. «Про результати службового розслідування» та №84 від 17.02.2017р. «Про результати службового розслідування» в частині оголошення догани та попередження про неповну службову відповідність ОСОБА_1 оскаржив їх в судовому порядку.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 суд першої інстанції дійшов висновку, що приймаючи рішення про притягнення капітана ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, командир військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_4 діяв у непередбачений законодавством спосіб, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень, у зв`язку із чим вказані рішення підлягають скасуванню. Суд першої інстанції зазначив, що всупереч вимог ч.3 ст.2 КАС України відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його висновки, і не довів правомірності прийнятих ним рішень про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Колегія суддів погоджується з такими висновками Одеського окружного адміністративного суду. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Як зазначалось вище, наказ №64 від 13.02.2017р. «Про результати службового розслідування» прийнято відповідачем за результатами службового розслідування по факту порушення відповідальними особами штабу військової частини НОМЕР_1 наказу начальника Генерального штабу ЗСУ від 16.09.2013р. №200 «Про затвердження Інструкції з діловодства в Збройних Силах України».

Зі змісту акту №22 від 13.02.2017р. службового розслідування по факту втрати службової кореспонденції військовослужбовцями штабу військової частини НОМЕР_1 , слідує, що 21.10.2016р. по АСУ «Дніпро» до військової частини НОМЕР_1 надійшла телеграма КВМС ЗС України від 20.10.2016р. №15/4/3466 про організацію відбору кандидатів для навчання на курсах вивчення мов при ВВНЗ МО України в першому півріччі 2017 року, яку зареєстровано в журналі вхідної кореспонденції за вх. №2076 від 21.10.2016р.

В порушення п.3.8.2 Інструкції з діловодства в Збройних Силах України, яка передбачає обов`язковий розгляд кореспонденції, яка надходить від органів військового управління, особисто командиром військової частини, начальником штабу-першим заступником командира військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_1 прийнято рішення про особистий розгляд телеграми, про що свідчить пояснення помічника начальника штабу з кадрів і стройової частини молодшого лейтенанта ОСОБА_2 . Вона пояснила, що начальник штабу капітан ОСОБА_1 віддав їй розпорядження відпрацювати телеграму №15/4/3466 та надав пропозиції щодо кандидатів для направлення на навчання, а саме, включити до списку: капітана ОСОБА_1 , молодшого лейтенанта ОСОБА_2 та начальника речової служби військової частини НОМЕР_1 старшого прапорщика ОСОБА_5 , про що командиру військової частини НОМЕР_1 підполковнику ОСОБА_4 доповідь не здійснено.

Список кандидатів з супроводжувальними документами без розгляду на атестаційній комісії, без підпису командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_4 , відправлено молодшим лейтенантом ОСОБА_2 по АСУ «Дніпро» в електронному вигляді на ім`я начальника управління персоналу-заступника начальника штабу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України за вих. №1178 від 26.10.2016р.

Про даний факт стало відомо командиру військової частини НОМЕР_1 тільки 27.01.2017р., коли прийшло розпорядження Командування ВМС Збройних Сил України про направлення на мовні курси з 01.02.2017р. начальника штабу капітана ОСОБА_1 та начальника речової служби старшого прапорщика ОСОБА_5 .

Під час перевірки командиром частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_4 наявність телеграми №15/3466 вх. № 2076 від 21.10.2016р. та телеграми вих. №1178 від 26.10.2016р. виявлено відсутність цих телеграм з вказівками до виконання відповідальним особам та підписом командира частини, про що був наданий рапорт тимчасово виконуючого обов`язку начальника штабу-першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_6 , зареєстрований за вх. №230 від 27.01.2017р. В акті зазначено, що начальник штабу перший заступник командира військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_1 , який 27.01.2017р. знаходився на лікарняному, з метою зняття з себе відповідальності та приховування обставин порушення, накладає заднім числом 23.01.2017р. (в усній формі) дисциплінарні стягнення за неналежне виконання службових обов`язків, що спричинило втрату службової кореспонденції, на помічника начальника штабу з кадрів та стройової частини молодшого лейтенанта ОСОБА_2 «догана», на оператора інформаційно-аналітичної групи штабу старшого матроса ОСОБА_7 «догана» та на діловода штабу старшого матроса ОСОБА_8 «зауваження», що є грубим порушенням ст.ст. 84-86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, так як про втрату телеграм стало відомо тільки 27.01.2017р.

З наданих на підставі п.2.2 Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони від 15.03.2004р. №82, письмових пояснень посадових осіб, причетних до зникнення телеграм, випливає, що начальник штабу перший заступник командира військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_1 , який являється особисто зацікавленим в невстановлені дійсності, свою причетність до вищевказаного не визнає, намагається перекласти всю відповідальність на своїх підлеглих, а саме на помічника начальника штабу з кадрів та стройової частини молодшого лейтенанта ОСОБА_2 . Помічник начальника штабу з кадрів та стройової частини молодший лейтенант ОСОБА_2 свою провину по втраті службової кореспонденції визнає, але не може пояснити, яким чином вона зникла із службового приміщення з обмеженим доступом.

За висновком службового розслідування по факту втрати службової кореспонденції військовослужбовцями штабу військової частини НОМЕР_1 причинами та умовами випадку стали неналежне ставлення до виконання своїх службових обов`язків та особиста зацікавленість начальника штабу першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_1 та помічника начальника штабу з кадрів та стройової частини молодшого лейтенанта ОСОБА_2 , а саме організація діловодства у військовій частині НОМЕР_1 не відповідає вимогам Інструкції з організації діловодства в Збройних Силах України, затвердженій наказом НГШ ЗС України від 16.09.2013р. №200.

Згідно пропозицій, за неналежне виконання службових обов`язків, незадовільну організацію діловодства у військовій частині НОМЕР_1 начальнику штабу-першому заступнику командира військової частини капітану ОСОБА_1 оголосити «сувору догану»; за неналежне виконання службових обов`язків, низьку виконавчу дисципліну, що сприяла втраті службової кореспонденції помічнику начальника штабу з кадрів та стройової частини роти військової частини НОМЕР_1 молодшому лейтенанту ОСОБА_2 оголосити «сурову догану».

Пунктом 1 наказу командира в/ч НОМЕР_1 №64 від 13.02.2016р. за неналежне виконання службових обов`язків, незадовільну організацію діловодства у в/ч НОМЕР_1 начальнику штабу першому заступнику командира військової частини капітану ОСОБА_1 оголошено «догану».

При цьому, як вбачається з вказаного наказу, останній виданий за результатами службового розслідування по факту порушення відповідальними особами штабу в/ч НОМЕР_1 наказу начальника Генерального штабу ЗС України від 16.09.2013р. №200 «Про затвердження Інструкції з діловодства в Збройних Силах України», акту службового розслідування по факту втрати службової кореспонденції військовослужбовцями штабу в/ч НОМЕР_1 та з метою запобігання подібних випадків у майбутньому.

Однак, як правильно встановлено судом першої інстанції та не заперечувалося представником апелянта в судовому засіданні під час розгляду апеляційної скарги, про те, що оригінал телеграми №15/4/3466 втрачено не було і вказаний документ знаходився у діловодстві військової частини було відомо ще до завершення службового розслідування. Вказані обставини підтвердили допитані судом першої інстанції свідки старший прапорщик ОСОБА_9 та ОСОБА_2 .

На підставі вимог ст.ст. 60, 68 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та службових обов`язків начальника штабу - першого заступника командира військової частини НОМЕР_2 , у разі відсутності командира частини на службі ці обов`язки покладені на ОСОБА_1 .

Про відсутність командира військової частини НОМЕР_1 21 жовтня 2016 року на службі та, у зв`язку з цим, наявність у ОСОБА_1 підстав розглядати телеграму підтвердили допитані судом першої інстанції в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Зокрема, свідок ОСОБА_2 пояснила, що 21 жовтня 2016 року випадав на п`ятницю, тому цього дня капітан ОСОБА_1 тимчасово виконував обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 та був уповноважений приймати будь-які рішення, що знаходяться в компетенції командира частини, так як кожну п`ятницю протягом робочого дня командир військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_4 знаходився у Штабі командування BMC ЗСУ, у зв`язку з чим він не мав можливості розглядати кореспонденцію, яка надходила до військової частини та приймати рішення з питань, які підлягали вирішенню.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що відповідно до п.121 Положення про проходження громадянами України військової служби в Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008р., тимчасове виконання обов`язків покладається на військовослужбовців наказом командира (начальника) військової частини, тоді як 21.10.2016р. відповідного наказу прийнято не було.

Колегія суддів критично ставиться до таких доводів апелянта, оскільки п.121 Положення про проходження громадянами України військової служби в Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008р., стосується покладення тимчасового виконання обов`язків на військовослужбовця, який займає штатну посаду, у зв`язку зі службовою необхідністю, за вакантною посадою - за його згодою або за невакантною - у разі тимчасової відсутності, або внаслідок усунення чи відсторонення від посади військовослужбовця, який її займає.

Більше того, не оформлення відповідного наказу про покладення виконання на позивача обов`язків командира військової частини не свідчить про фактичне невиконання 21.10.2016р. ОСОБА_1 таких обов`язків з врахуванням показів свідка про те, що у вказаний день протягом робочого дня командир військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_4 знаходився у Штабі командування BMC ЗСУ.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що при прийнятті рішення про особистий розгляд телеграми вх. №2076 від 21.10.2016р. ОСОБА_1 діяв у відповідності до вимог Інструкції з діловодства в Збройних Силах України, із дотриманням вимог ст.ст. 60, 68 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року N548-XIV, згідно системного аналізу яких, у разі фактичної відсутності командира, його обов`язки виконує заступник - начальник штабу.

А відтак, суд першої інстанції обґрунтовано скасував наказ командира військової частини НОМЕР_1 №64 від 13.02.2017р. «Про результати службового розслідування» в частині оголошення позивачу догани. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

При наданні правової оцінки наказу №84 від 17.02.2017р. «Про результати службового розслідування» колегія суддів виходить з наступного.

Згідно акту комплексної перевірки військової частини НОМЕР_1 від 08.02.2017р., робоча група в період з 30 по 31 січня 2017 року в ході роботи встановила, що книга обліку наявності та руху військового майна у підрозділі (форма 26) заведена 14.12.2012р. з порушеннями вимог наказу МО України від 24.12.2010р. №690 «Про затвердження тимчасового керівництва з обліку військового майна у Збройних Силах України», а саме: на кожне найменування та категорію військового майна у книзі не відведено свій особовий рахунок, групування техніки та майна на аркуші виконується без врахування окремих номенклатур військового майна та їх переліку згідно з класифікатором продукції; не заповнені графи, які вказують на те, звідки і в якій кількості надійшло військове майно (звідки зроблено перенос облікових даних); звірка наявності та якісного стану техніки та майна зв`язку з підрозділами військової частини не проведена. Частина закріпленого за військовою частиною НОМЕР_1 військового майна, в порушення вимог пункту 3.2.6 наказу Міністра оборони України від 24.12.2010р. №690 «Про затвердження тимчасового керівництва з обліку військового майна у Збройних Силах України», безпідставно передане до інших структурних підрозділів військової частини НОМЕР_1 . Накладні, відповідно до яких видається у тимчасове користування (на строк більше одного місяця) військове майно, у підрозділі відсутні. В підрозділах безпідставно зберігається позаштатна техніка зв`язку. Крім того, зберігається незначна кількість непридатного для подальшої експлуатації майна зв`язку. Робота по організації списання надлишкового майна зв`язку, яке за своїм технічним станом не придатне до подальшої експлуатації, не організована та не проводиться. Зазначене майно зберігається в необладнаних для цього приміщеннях. Організація експлуатації техніки та майна зв`язку організована з порушенням вимог Керівництва з технічного забезпечення зв`язку та автоматизації управління військами в Збройних Силах України. У військовій частині відсутні планувальні документи з технічного забезпечення зв`язку та АУВ. Формуляри (дублікати формулярів) на техніку зв`язку ведуться, підсумкові дані про напрацювання своєчасно заповнюються. Відповідно до спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 08.11.2016р. №Д-322/1/19дск, в термін до 25.01.2017р. повинно було проведено організаційні заходи захід на час перевірки невиконаний. Витяг з Плану охорони і оборони військового містечка №1 на 2017-ий навчальний рік не надано заступником начальника штабу військової частини НОМЕР_1 (вих. від 13.01.2017 № 49), що в подальшому привело до неефективного розподілу засобів радіозв`язку при приведенні у вищі ступені готовності. Схема організації зв`язку військового містечка №1 відпрацьована та затверджена командиром військової частини НОМЕР_1 27.01.2017р., до цього схема організації зв`язку військового містечка №1 невідпрацьована (на час проведення занять з 17.01.2017р. по 20.01.2017р.). У військовій частині обміном відкритими документальними повідомленнями в АСУ ЗС України «Дніпро» здійснює з порушенням вимог п.4 наказу МО України від 01.10.2011р. №597 «Про затвердження порядку використання АСУ ЗС України «Дніпро». Оперативно-технічна документація на БП-410 не відпрацьована у відповідності до вимог Керівництва з організації оперативно-технічної служби на вузлах зв`язку Збройних Сил України; порядок підготовки та допуску особового складу до самостійного несення чергування на АСУ ЗС України «Дніпро» не визначено. Відсутня в якості додатку до наказу схема організації чергування. Порушуються вимоги розділу 3 Керівництва щодо організації допуску особового складу до несення чергування АСУ ЗС України «Дніпро», а саме відсутні наказ командира військової частини НОМЕР_1 про призначення комісії та організацію прийому заліків від особового складу на допуск до самостійного несення чергування.

За висновками комплексної перевірки стан організації оперативно-технічної служби, обліку та збереження військового майна, експлуатації техніки та майна зв`язку військової частини НОМЕР_1 оцінюється як незадовільний.

У зв`язку із цим, серед іншого, запропоновано за фактом неналежного виконання службових обов`язків щодо організації зв`язку, оперативно-технічної служби, обліку та збереження військового майна, експлуатації техніки та майна зв`язку командиру військової частини НОМЕР_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності начальника штабу першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 капітана-лейтенанта ОСОБА_1 .

Наказом начальника в/ч НОМЕР_1 від 17.02.2017р. №84 за неналежне виконання обов`язків щодо організації зв`язку, оперативно-технічної служби, обліку та збереження військового майна, експлуатації техніки та майна зв`язку на позивача накладено дисциплінарне стягнення «попередження про неповну службову відповідність».

Згідно ст.5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999р. № 551-XIV, стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Статтею 84 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, зі змісту акту комплексної перевірки вбачається, що перевіркою встановлено ряд недоліків, однак без зазначення посадових осіб, з вини яких утворилися відповідні порушення або ким конкретно допущені правопорушення нормативно-правових актів та керівних документів, наявність причинного-наслідкового зв`язку між виявленими порушеннями та діями (бездіяльністю), конкретні неправомірні дії військовослужбовця, яким вчинено правопорушення, ступень вини кожного з осіб, причетних до правопорушення, форма вини та мотиви протиправної поведінки військовослужбовця і його ставлення до скоєного, умови та причини, що сприяли правопорушенню.

А відтак, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що командир військової частини НОМЕР_1 був зобов`язаний виконати вимоги ст.84 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та призначити службове розслідування для забезпечення вимог закону щодо уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини. Вказані вимоги відповідачем виконані не були.

Колегією суддів встановлено, що ні в оскаржуваному наказі, а ні в запереченнях проти позову, а ні в апеляційній скарзі відповідачем не наведено конкретних доводів та аргументів, які б підтверджували наявність причинно-наслідкового зв`язку між виявленими в ході комплексної перевірки порушеннями та висновком про те, що ці наслідки виникли внаслідок допущених ОСОБА_1 порушень.

Більше того, апелянтом не заперечується висновок суду першої інстанції, що службові особи, на яких наказами командира військової частини НОМЕР_1 безпосередньо покладено відповідальність за напрямки роботи, порушення по яких виявлені під час перевірки та викладені в акті комплексної перевірки від 08.02.2017р., до будь-якого виду дисциплінарної відповідальності притягнуті не були. Замість цього, комісією запропоновано притягнути до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 без зазначення конкретних протиправних діянь, які ним були вчинені та положень нормативно-правових документів, які ним порушені.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що військовою частиною НОМЕР_1 , на яку ч.2 ст.71 КАС України покладено обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих нею рішень, не доведено допущення позивачем порушень, за які наказом №84 від 17.02.2017р. «Про результати службового розслідування» притягнено його до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст. 200 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 196, 198 ч.1 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ :
Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Повний текст ухвали виготовлено 14.12.2017р.

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Градовський Ю.М.

Шляхтицький О.І.