Справа № 815/5946/17
Суддя: Білостоцький О. В.
Дата ухвалення: 2017-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5946/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Білостоцького О.В.

При секретарі: Кудряшової А.В.

За участю сторін:

Позивача: ОСОБА_1

Представника позивача: ОСОБА_2

Представників відповідача: ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 19.10.2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1Л.) звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою (з урахуванням уточнень) до Головного управління ДФС в Одеській області (далі ГУ ДФС в Одеській області) про скасування податкового повідомлення-рішення № від 19.10.2017 року.

Свої позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 19 серпня 2017 року працівниками ГУ ДФС в Одеській області було проведено фактичну перевірку господарської одиниці - крамниці «Катран», розташованої за адресою: с. Лиман, Татарбунарського району Одеської області, курорт Катранка, вул. Базарна, де позивач здійснює господарську діяльність. За результатами перевірки було складено акт про результати фактичної перевірки та додаток до нього, де працівниками ГУ ДФС в Одеській області було зазначено про нібито вчинення ФОП ОСОБА_1 порушення вимог п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року №265/95-ВР (далі - Закон № 265/95-ВР) у вигляді порушення правил ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації. Працівниками Головного управління ДФС в Одеській області до акту перевірки та додатку до нього були внесені неправдиві відомості про нібито знаходження в крамниці позивача пива в пляшках, на яке були відсутні прибуткові накладні. За визначене порушення до позивача на підставі ст. 20 Закону України №265/95-ВР податковим повідомленням-рішенням № від 19.10.2017 року було застосовано штрафні санкції у розмірі 8926,00 грн. Позивач зазначає, що вона не вчиняла порушення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», відомості про факт цього порушення були штучно занесені перевіряючими до складених ними документів, з якими вона не ознайомлювалась та не підписувала, а тому ФОП ОСОБА_1 просить суд скасувати винесене на підставі акту перевірки спірне податкове повідомлення-рішення.

В судовому засіданні ФОП ОСОБА_1 та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представники відповідача - ГУ ДФС в Одеській області у судовому засіданні позов не визнали з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов (а.с. 42-45), наголошували, що відображений в акті перевірки факт порушення позивачем вимог Закону України №265/95-ВР мав місце та є встановленим, товар у вигляді пива в пляшках на загальну суму 4463,00 грн. був в наявності в крамниці позивача та знаходився на реалізації, а накладні на цей товар за час перевірки до контролюючого органу надані не були. З цих підстав працівниками ДФС був зроблений висновок про порушення ФОП ОСОБА_1 приписів п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у вигляді не ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, та на підставі ст. 20 цього ж Закону позивачу було визначено штрафну санкцію розмірі подвійної вартості необлікованих товарів.

Судом під час офіційного зясування обставин у справі встановлено наступне:

Позивач є фізичною особою-підприємцем, номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 2 003893, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, про що свідчить виписка з Єдиного державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 17).

Відповідно до ОСОБА_5 з реєстру платників єдиного податку року ФОП ОСОБА_1 з 01.04.2015 року знаходиться на спрощеній системі оподаткування, та відноситься до другої групи платників єдиного податку.

14.07.2017 року ГУ ДФС в Одеській області було надано ліцензію ФОП ОСОБА_1 на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом).

Відповідно до наказу начальника ГУ ДФС в Одеській області від 18.08.2017 року №3661 (а.с.46), а також направлень на проведення перевірки №1221 та №1222 від 18.08.2017 року (а.с. 48) з метою здійснення контролю за дотриманням норм чинного законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, введення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідно до закону, ліцензій, свідоцтв, головними державними податковими ревізорами-інспекторами відділу ліцензування роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами управління контролю за обігом та оподаткування підакцизних товарів ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_5 та ОСОБА_4, було проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1

За результатами перевірки було складено акт про результати проведення перевірки та додаток №1 до нього (а.с. 8-9; 50-53; 54-55).

В акті зазначено, що 19 серпня 2017 року о 10.00 годин фахівцями ГУ ДФС в Одеській області в присутності позивача було розпочато фактичну перевірку крамниці субєкта господарської діяльності ФОП ОСОБА_1, що розташована за адресою: Одеська обл., Татарбунарський район, с. Лиманка, вул. Базарна. Під час перевірки був встановлений факт не ведення обліку товарних запасів за місцем реалізації, що виразилось у відсутності накладних на алкогольні напої, які знаходились на реалізації в магазині, тобто були встановлені порушення позивачем вимог п. 12 ст. 3 Закону України № 265/95-ВР.

Перевірку було закінчено 23.08.2017 року о 16.45 годин та складено акт перевірки з додатком до нього. Акт було зареєстровано 28.08.2017 року за №516/15-32-40-03/30290/7868. Для ознайомлення та підписання акту перевірки та додатку до нього до ГУ ДФС в Одеській області ФОП ОСОБА_1 не прибула, через що інспектором було складено акт відмови від підпису та отримання акту перевірки (а.с. 56).

31.08.2017 ГУ ДФС в Одеській області направило позивачу лист від 30.08.2017 року з другим примірником акту фактичної перевірки від 28.08.2017 року. На підставі складеного акту перевірки 19 жовтня 2017 року ГУ ДФС в Одеській області було винесено податкове повідомлення-рішення №, яким на позивача було накладено штрафні санкції в розмірі 8926, 00 грн. (а.с. 10; 57-60).

Позивач та її представник у судовому засіданні, не оскаржуючи правомірність призначення фактичної перевірки господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 в крамниці «Катран», в обґрунтування протиправності оскаржуваного податкового-повідомлення рішення зазначили про те, що інформація, яка внесена працівниками ДФС до акту перевірки та додатку до нього у вигляді знаходження в крамниці на реалізації пива у пляшках на загальну суму 4463,00 грн. не відповідає дійсності, зазначеного товару у крамниці на час перевірки не знаходилось, а інформація до акту була внесена працівниками органів фіскальної служби з метою створення штучних показників виявлених порушень податкового законодавства. Позивач також пояснила, що окрім направлень на перевірку, будь-яких інших документів вона не підписувала. В якості доказу не вчинення нею порушень податкового законодавства, надала до суду фотокопію додатку до акту перевірки, де її підпис відсутній.

Представники відповідача ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначили, що ними відповідно до наказу начальника ГУ ДФС в Одеській області та направлень на проведення перевірки з метою здійснення контролю за дотриманням норм чинного законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, введення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації було проведено фактичну перевірку господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 Перевірку було розпочато у крамниці «Катран» курорту Катранка 19.08.2017 року. Під час перевірки був встановлений факт не ведення обліку товарних запасів за місцем реалізації, що виразилось в ненаданні накладних на слабоалкогольні напої, а саме пиво в пляшках у кількості 185 пляшок торгівельних марок «Львівське», «Чернігівське», «Балтика», «Оболонь», «Янтарь», «Рибачка Соня» та «Garage» на загальну суму 4463,00 грн., які знаходились на реалізації в магазині. Оскільки позивача було зобовязано надати перевіряючим накладні на цей товар (пиво) в межах строку проведення фактичної перевірки, то на місці перевірки перевіряючими було лише розпочато складення додатку до акту перевірки із визначенням у ньому кількості пивних пляшок, їх торгівельних марок та ціни реалізації у крамниці, що було засвідчено підписом ФОП ОСОБА_1 В подальшому, через ненадання позивачем до контролюючого органу накладних на пиво, головним державним податковим ревізором-інспектором відділу ліцензування роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами управління контролю за обігом та оподаткування підакцизних товарів ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_5 23.08.2017 року був складений та 28.08.2017 року зареєстрований акт перевірки, та (у звязку з незявленням для його підписання позивача) акт про відмову від підпису, які були направлені поштою на адресу ФОП ОСОБА_1

Відповідно до п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ зі змінами та доповненнями (далі ПКУ) фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших обєктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно з п. 80.1 ст. 80 ПКУ фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із ст. 81 ПКУ (п. 80.5 ст. 80 ПКУ).

Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб субєкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції (п. 80.7 ст. 80 ПКУ).

Відповідно до абзаців першого четвертого п. 81.1 ст. 81 ПКУ посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених ПКУ, та за умови предявлення або надіслання у випадках, визначених ПКУ, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити субєкта (прізвище, імя, по батькові фізичної особи платника податку, який перевіряється) або обєкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити субєкта (прізвище, імя, по батькові фізичної особи платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці адреса обєкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Згідно з абзацом першим п. 86.5 ст. 86 ПКУ акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених ст. 80 ПКУ, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

У разі відмови платника податків, його законних представників, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки (п. 86.5 ст. 86 ПКУ).

У разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом п'яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв'язку з необхідністю з'ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу(п. 86.7 ст.86 ПКУ).

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.ч.1,4 ст.70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд критично відноситься до твердження позивача про штучне встановлення представниками контролюючого органу факту знаходження в крамниці ФОП ОСОБА_1 слабоалкогольних напоїв у вигляді пива в пляшках на загальну суму 4463,00 грн., оскільки воно в судовому засіданні було спростовано поясненнями працівників ДФС ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які безпосередньо проводили перевірку у крамниці позивача та наданими відповідачем до суду матеріалами перевірки, які містять деталізований опис (кількість, найменування, ціна та вартість) товару, який знаходився на реалізації в магазині позивача та реалізацію якого вона могла здійснювати згідно отриманої 14.07.2017 року ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом).

Суд, при оцінці фактичних обставин справи виходить також з того, що позивачем при зазначенні обставин щодо штучного встановлення результатів перевірки працівниками ДФС, будь-яких дій задля перевірки та встановлення цих фактів не вживалось, заперечень та скарг до органів ДФС не подавалось, до правоохоронних органів позивач з цією метою не зверталась.

Позивачем в судовому засіданні не було спростовано твердження представників ДФС ОСОБА_5 та ОСОБА_4 щодо здійснення нею фотокопії додатку (а.с. 11-12) до акту перевірки з викладеним у ньому переліку слабоалкогольних напоїв (пива у пляшках), що знаходились в крамниці, на певному етапі його складення, чим пояснюється відсутність у цієї фотокопії всій інформації та реквізитів цього додатку, що були наявні у копії цього документу, наданої до суду відповідачем.

За таких обставин суд вважає, що працівниками ГУ ДФС в Одеській області фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 було проведено та її результати оформлено відповідно до вищенаведених приписів Податкового кодексу України, а тому посилання позивача та її представника в судовому засіданні на порушення відповідачем порядку проведення цієї перевірки суд при вирішення питання щодо правомірності спірного повідомлення-рішення до уваги не приймає.

Разом з тим дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд вважає що спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, з наступних підстав.

Статтею 7 КАСУ визначено, що принципами адміністративного судочинства є 1)верховенство права; 2)законність;3) рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин у справі;5) гласність і відкритість адміністративного процесу; 6) забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішень адміністративного суду, крім випадків, установлених цим Кодексом; 7) обов'язковість судових рішень.

Статтею 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Суд не приймає відмови позивача від адміністративного позову, визнання адміністративного позову відповідачем і не визнає умов примирення сторін, якщо ці дії суперечать закону або порушують чиї-небудь права, свободи чи інтереси (ч. 4 ст. 51 КАСУ).

Згідно ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, під час проведення перевірки магазину «Катран», розташованого за адресою: Одеська обл., Татарбунарський район, с. Лиманка, вул. Базарна, господарську діяльність у якому здійснює ФОП ОСОБА_1Л, фахівцями ГУ ДФС в Одеській області встановлено порушення вимог п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме не ведення в порядку встановленому законом обліку товарних запасів за місцем їх реалізації

Як зазначили в судовому засіданні представники Державної фіскальної служби, факт порушення був встановлений ними на підставі того, що позивачем до перевірки не надано накладних та товарно-транспортних накладних на слабоалкогольні напої (пиво у пляшках), які знаходились на реалізації в крамниці. При цьому позивач згідно отриманої нею ліцензії мала право на реалізацію цієї продукції в крамниці, але повинна була обліковувати цей товар шляхом збереження облікових документів.

Як було встановлено судом на підставі ОСОБА_5 з реєстру платників єдиного податку з 01.04.2015 року ФОП ОСОБА_1 знаходиться на спрощеній системі оподаткування, відноситься до другої групи платників єдиного податку та не є платником податку на додану вартість, проти чого представника ГУ ДФС в судовому засіданні не заперечували.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо застосування реєстраторів розрахункових операцій» від 01.07.2015 року № 569-VIII внесені зміни до пункту 296.10 статті 296 Податкового кодексу України викладений та зазначено, зокрема, що реєстратори розрахункових операцій не застосовуються платниками єдиного податку другої і третьої груп (фізичні особи - підприємці) незалежно від обраного виду діяльності, обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 1000000 гривень.

Цим же законом внесені зміни до п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», відповідно до якої на субєктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг покладений обовязок ведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, та визначено необхідність здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку. Однак такі вимоги не поширюються на фізичних осіб-підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Цим же Законом статтю 20 Закону України № 265/95-ВР , якою визначено фінансову санкцію у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, доповнено реченням, що ці вимоги не поширюються на фізичних осіб-підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Таким чином суд вважає, що визначення працівниками органів ДФС з боку позивача порушення вимог Закону України про РРО щодо не ведення в порядку встановленому законом обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та визначення фінансової санкції за це порушення ґрунтується на помилковому застосуванні законодавства, яким були врегульовані спірні правовідносини на час їх виникнення.

Судом також не приймається до уваги посилання представника відповідача в запереченнях на адміністративний позов на приписи ст. 6 Закону №265/95-ВР, якою було визначено, що фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності ведеться облік товарних запасів у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку, оскільки дана стаття була виключена на підставі Закону №569-VII від 01.07.2015 року.

При цьому обовязковий облік товарних запасів на законодавчому рівні встановлено виключно для юридичних осіб, оскільки відповідно до п.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством.

Таким чином з урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що спірне податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області №001658403 від 19 жовтня 2017 року щодо застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафних санкцій на підставі ст.20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у загальному розмірі 8926,00 грн., контролюючим органом винесено всупереч положенням чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, податкового законодавства, а тому позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі шляхом визнання протиправним та скасування спірного рішення субєкта владних повноважень.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 7-14, 70, 71, 86, 122, 158 163, 167, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 19.10.2017 року.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області (, місцезнаходження юридичної особи: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) суму сплаченого судового збору за подання позовної заяви до суду у розмірі 640,00 (шістсот сорок) гривень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги в порядку та строки, визначені ст. 186 КАС України. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на постанову, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний суддею 19 грудня 2017 року

Суддя Білостоцький О.В.

.