Справа № 822/2297/17
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/2297/17

Головуючий у 1-й інстанції: Блонський В.К.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

12 грудня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Совгири Д. І. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Міністерства внутрішніх справ України на Південно-Західній залізниці про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України на Південно-Західній залізниці про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Статтею 197 КАС України, зокрема п.1 ч. 1, встановлено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ.

Відповідно до виписки Хмельницької обласної медико-соціальної комісії серії АВ № 0168455 від 02.10.2013 року, ОСОБА_2 встановлено ІІІ групу інвалідності, причиною інвалідності вказано захворювання, яке пов'язане із проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Інвалідність встановлена до 01.11.2016 року, а також призначено переогляд - жовтень 2016 року.

Відповідно до довідки Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області № 449 від 27.07.2017 року ОСОБА_2 згідно облікових списків по виплаті страхових сум, 18.12.2013 року одержав одноразову грошову допомогу відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 року № 565-ХІІ, а також Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року № 707 за ІІІ групу інвалідності від "захворювання, пов'язаного з проходженням служби в ОВС " (діагноз М 24) в сумі 26 442 грн. Днем виникнення права на отримання грошової допомоги за ІІІ групою є 02.10.2013 року.

Відповідно до виписки Хмельницької обласної медико-соціальної комісії серії АВ № 0842918 від 26.10.2016 року, ОСОБА_2 встановлено ІІ групу інвалідності, причиною інвалідності вказано захворювання, яке пов'язане із проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Після проходження медобстеження та встановлення йому ІІ групи інвалідності позивач звернувся із заявою (рапортом) до Управління МВС України на Південно-Західній залізниці з проханням нарахувати та виплати йому одноразову грошову допомогу у зв'язку з встановленням інвалідності.

Листом Управління МВС України на Південно-Західній залізниці № 37/7-М/340 від 30.01.2017 року позивача сповіщено, що ліквідаційною комісією Управління МВС України на Південно-Західній залізниці розглянуто заяву ОСОБА_2 щодо виплати одноразової грошової допомоги та повідомлено його, що матеріали, які були направлені на розгляд до МВС України повернуті без затвердження.

На підставі пункту 4 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850, грошова допомога не виплачується, якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі. Також повідомлено, що оскільки пройшло більше двох років з первинного огляду МСЕК, у виплаті одноразової грошової допомоги відмовлено.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідач в межах своєї компетенції здійснив всі процедурні дії, які вимагалися від нього чинним законодавством щодо питання призначення, виплати або відмови у виплаті одноразової грошової допомоги.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 23 Закону України "Про міліцію" у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Відтак, статтею 23 Закону № 565-ХІІ передбачено, що право на одноразову грошову допомогу у працівника міліції виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров'я, яке мало місце в період її проходження.

На виконання зазначеної норми постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок № 850).

Так, згідно підпункту 2 пункту 2 Порядку № 850, днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці МСЕК.

Пунктом 7 Порядку № 850 встановлено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

При цьому, згідно пункту 8 Порядку № 850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім'ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Пунктом 9 Порядку № 850 встановлено, що МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

У зв'язку з вищенаведеним суд приходить до висновку, що повноваження стосовно прийняття рішення про призначення чи про відмову в призначенні одноразової допомоги за результатами розгляду отриманих від органу внутрішніх справ документів є виключною компетенцією Міністерства внутрішніх справ України. На орган внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, покладено обов'язок по проведенню відповідних процедурних дій по оформленню документів для вирішення питання про виплату такої допомоги та реалізації рішення головного розпорядника коштів (МВС) розпорядниками нижчої ланки.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач на виконання вимог пункту 8 Порядку № 850 направив документи та висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 у зв'язку із встановленням йому ІІ групи інвалідності. Однак, матеріали, які були направлені на розгляд в МВС України щодо призначення та виплати допомоги ОСОБА_2 повернуті МВС України до Управління МВС України на Південно-Західній залізниці без затвердження.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач в даному випадку є лише виконавцем певних процедурних дій по оформленню відповідних документів для вирішення питання про виплату такої допомоги, а рішення про виплату чи відмову у виплаті допомоги приймає МВС України, а не Управління МВС України на Південно-Західній залізниці.

При цьому, Управління МВС України на Південно-Західній залізниці могло провести виплату одноразової грошової допомоги тільки в разі прийняття МВС України рішення про призначення такої допомоги.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу позивача, що він не позбавлений можливості звернутися з відповідним позовом до Міністерства внутрішніх справ України.

Таким чином, позивач не вірно визначив належного відповідача, а суд першої інстанції не дав цьому належної оцінки та не вжив відповідних процесуальних заходів, чим позбавив суд апеляційної інстанції вийти за межі позовних вимог для захисту порушеного права позивача.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час ії розгляду, а відтак, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Курко О. П.

Судді Совгира Д. І. Драчук Т. О.