Справа № 607/8242/17
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/8372/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Гуляка В.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання Коваль Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Виконавчого комітету Тернопільської міської ради на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 липня 2017 року про забезпечення позову у справі № 607/8242/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Тернопільської міської ради, Управління муніципальної поліції Тернопільської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідачів - виконавчого комітету Тернопільської міської ради, Управління муніципальної поліції Тернопільської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 21.06.2017 року №428 «Про усунення порушень у сфері земельного законодавства та містобудування» в частині демонтажу тимчасової споруди, зазначеної в п.1 Додатку до рішення виконавчого комітету №428 від 21.06.2017 року, субєкт господарювання не встановлений, по вул. 15 квітня в м. Тернополі(навпроти буд.27,29).

Одночасно із позовом позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 428 від 21.06.2017 року «Про усунення порушень у сфері земельного законодавства та містобудування» у частині демонтажу тимчасової споруди, зазначеної у п.1 Додатку до рішення та заборони Управлінню муніципальної поліції Тернопільської міської ради до розгляду справи по суті здійснювати демонтаж тимчасової споруди по вул. 15 квітня у м. Тернополі( навпроти буд.27,29).

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 липня 2017 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 607/8242/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернопільської міської ради, Управління муніципальної поліції Тернопільської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 21 червня 2017 року №428 «Про усунення порушень у сфері земельного законодавства та містобудування» задоволено. Зупинено дію рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 21 червня 2017 року №428 «Про усунення порушень у сфері земельного законодавства та містобудування» в частині демонтажу тимчасової споруди, вказаної у п.1 Додатку до рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №428 від 21 червня 2017 року. Заборонено Управлінню муніципальної поліції Тернопільської міської ради проводити демонтаж тимчасової споруди, вказаної у п.1 Додатку до рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №428 від 21 червня 2017 року, а саме: по вул. 15 квітня у м. Тернополі ( навпроти буд.27,29), що належить ОСОБА_1.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Виконавчий комітет Тернопільської міської ради оскаржив її в апеляційному порядку. У апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 04 липня 2017 року по справі №607/8242/17 і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначає, що в ухвалі зазначено лише власне субєктивне бачення суду, що порушує нормативні вимоги законодавства, в тому числі вимоги п.3 ч.1 ст. 163 КАС України та п.9 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року №7 «Про судове рішення в адміністративній справі» де зазначено, що у мотивувальній частині зазначаються обставини, встановлені судом із посиланням на докази, мотиви неврахування окремих доказів, а також мотиви, з яких суд виходив при ухваленні рішення, і положення закону, якими він керувався. Поряд з цим судом не досліджено факту наявності у позивача будь яких правовстановлюваних документів на користування земельною ділянкою та дозвільних документів на розміщення тимчасової споруди, яка підлягає демонтажу в цілому. Долучені до позовної заяви позивачем відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно визначаються знаходженням земельної ділянки площею 1,02 га за адресою Тернопільська область, Тернопільський район, с. Байківці, вул. 15 Квітня , 3а, тобто за межами міста Тернополя. Також апелянт зазначає, що зазначена вище тимчасова споруда, згідно інформації інспектора відділу контролю за правопорушеннями управління муніципальної поліції Тернопільської міської ради керівника постійно діючої робочої групи з проведення демонтажів від 06.07.2017 року №383/19.1, була самостійно демонтована уповноваженим представником за день до винесення ухвали про забезпечення позову.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю - доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, 21 червня 2017 року виконавчий комітет Тернопільської міської ради прийняв рішення № 428 « Про усунення порушень у сфері земельного законодавства та містобудування», пунктами 1, 3 якого доручено: « Постійно діючій робочій групі організувати та провести роботи з демонтажу тимчасових споруд в 10- ти денний термін з дня прийняття рішення, власники яких не встановлені, згідно з додатком до рішення». Відповідно до п.1 Додатку до рішення № 428 « Про усунення порушень у сфері земельного законодавства та містобудування» від 21 червня 2017 року: «Перелік обєктів які підлягають демонтажу» визначено, що демонтажу підлягає тимчасова споруда, субєкт господарювання якої не встановлений, та знаходиться по вул. 15 Квітня в м. Тернополі (навпроти буд.27,29).

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідачів виконавчого комітету Тернопільської міської ради, Управління муніципальної поліції Тернопільської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення.

Одночасно із позовом позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 428 від 21.06.2017 року «Про усунення порушень у сфері земельного законодавства та містобудування» у частині демонтажу тимчасової споруди, зазначеної у п.1 Додатку до рішення та заборони Управлінню муніципальної поліції Тернопільської міської ради до розгляду справи по суті здійснювати демонтаж тимчасової споруди по вул. 15 квітня у м. Тернополі( навпроти буд.27,29).

Свої вимоги заявник обґрунтував існуванням очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам чи інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, що є можливим у разі демонтажу тимчасової споруди, а також захист прав, свобод та інтересів, як позивача стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, а також для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що невжиття заходів до забезпечення позову може призвести до неможливості захистити права, свободи та інтереси позивача до ухвалення рішення у даній справі, оскільки існує обґрунтоване припущення позивача щодо утруднення чи неможливості виконання можливого судового рішення, з метою створення гарантій для належного виконання судового рішення, недопущення виникнення умов, за яких рішення суду буде неможливо виконати чи таке виконання буде ускладнене.

Враховуючи в сукупності обставини справи, колегія суддів приходить до переконливого висновку про необґрунтованість вжитих заходів забезпечення позову і недотриманням судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали вимог ст.117 КАС України.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ст.117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень.

Із змісту вимог наведеної статті слідує, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам, мають бути безпосередньо повязаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Також при розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу;

- наявності звязку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення;

- імовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів;

- необхідності у звязку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» № 2 від 06.03.2008 року в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд бере до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Приймаючи рішення про вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що у даному випадку невжиття заходів забезпечення позову може стати наслідком заподіяння шкоди майновим правам, свободам та інтересам позивача.

Однак судом не було встановлено наявність чи відсутність будь-яких правовстановлюючих документів на користування земельною ділянкою та дозвільних документів на розміщення тимчасової споруди.

Колегія суддів вважає, що заявником також не обґрунтовано в чому існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або з яких причин захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Також слід зазначити, що згідно листа Управління муніципальної поліції Тернопільської міської ради від 06 липня 2017 року №383/19.1 вбачається, що 03 липня 2017 року в присутності працівників Управління муніципальної поліції Тернопільської міської ради, співробітників міського відділу ГУНП в Тернопільській області та Управління патрульної поліції обєкт був демонтований власником тимчасової споруди ОСОБА_2.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду і постановити нову ухвалу.

Даючи оцінку вказаним обставинам в сукупності, колегія суддів приходить до переконання про безпідставність і необґрунтованість винесення ухвали про обрання заходів забезпечення адміністративного позову, а тому вважає, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 41, 117, 118, 160, 199, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Тернопільської міської ради задовольнити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 липня 2017 року про забезпечення позову у справі № 607/8242/17 скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову у справі №607/8242/17 - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5

Повний текст судового рішення

виготовлено 15.12.2017 року.