Справа № 826/4842/17
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

14 грудня 2017 року м. Київ К/800/35886/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Мойсюк М.І., перевіривши касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 серпня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2017 року у справі за позовом Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві про скасування постанови, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України зазначена касаційна скарга залишена без руху, а скаржникові у встановлений судом строк запропоновано усунути зазначені в ній недоліки, виконавши вимоги статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України, роз'яснено наслідки невиконання вимог ухвали.

На виконання вимог наведеної ухвали судді у встановлений нею процесуальний строк на адресу Вищого адміністративного суду України надійшла заява скаржника, однак недоліки касаційної скарги не усунуто, зокрема, вимоги статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України не виконано.

Скаржником заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, вирішуючи яке необхідно виходити з наступного.

Згідно з приписами частини 2 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У відповідності до частини 1 статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Аналогічні за змістом приписи місяться і у статті 8 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір".

Аналіз такого нормативного врегулювання дає підстави зробити висновок про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас якщо ці бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

При цьому, особа, яка звертається до суду з таким клопотанням, має враховувати, що обставини, які вона вказує в обґрунтування підстав для відстрочення сплати судового збору повинні носити тимчасовий характер, а у клопотанні необхідно зазначити про точний або орієнтовний час, коли такі перешкоди відпадуть з наданням відповідних доказів і вказівкою на термін, у який скаржник зможе здійснити оплату судового збору, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Що ж стосується суб'єктів владних повноважень, то такі у більшості випадків фінансуються з державного бюджету України, в тому числі в частині видатків на оплату судового збору, а тому держава, з метою забезпечення можливості здійснення якісного, ефективного та своєчасного захисту своїх прав та інтересів повинна створити належні фінансові можливості і передбачити відповідні кошти на вказані цілі у кошторисах установ.

У касаційній скарзі відповідач просив про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення посилаючись на відсутність коштів, призначених на цю мету, на його рахунках, однак, з огляду на вищевказані положення законодавства та обставини справи, таке клопотання задоволенню не підлягає.

У відповідності до частини 3 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 213 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу, якою передбачено повернення касаційної скарги.

Ураховуючи наведене, згідно приписів частини 3 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, дану касаційну скаргу слід повернути скаржникові.

Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 108, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Дану касаційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Копію цієї ухвали, разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого адміністративного

суду України М.І. Мойсюк