Справа № 803/927/17
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/9760/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області в якому просив визнати протиправними та скасувати накази Головного управління Національної поліції у Волинській області від 09.06.2017 року № 599 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника Луцького районного відділення поліції Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області» в частині звільнення начальника сектору кримінальної поліції Луцького районного відділення поліції Луцького відділу поліції майора поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції та від 23.06.2017 року № 128 о/с «По особовому складу» в частині звільнення позивача зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у звязку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), поновити на посаді та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2017 року адміністративний позов задоволено, визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції у Волинській області від 09 червня 2017 року № 599 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника Луцького районного відділення поліції Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області» в частині звільнення начальника сектору кримінальної поліції Луцького районного відділення поліції Луцького відділу поліції майора поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції у Волинській області від 23 червня 2017 року № 128 о/с «По особовому складу» в частині звільнення майора поліції ОСОБА_1, начальника сектору кримінальної поліції Луцького районного відділення поліції Луцького відділу поліції, зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у звязку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), з 27 червня 2017 року. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника сектору кримінальної поліції Луцького районного відділення поліції Луцького відділу поліції, з 27 червня 2017 року. Стягнуто з Головного управління Національної поліції у Волинській області в користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в розмірі 13114,70 грн. (тринадцять тисяч сто чотирнадцять гривень 70 копійок). Постанову в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення грошового забезпечення в межах стягнення за один місяць в розмірі 7999, 97 грн. (сім тисяч девятсот девяносто девять гривень 97 копійок) допущено до негайного виконання.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Головне управління Національної поліції у Волинській області оскаржило його в апеляційному порядку, вважає, що судом неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що 16.05.2017 р. ОСОБА_1 в порядку ст. 208 КПК України був затриманий слідчим слідчого відділу прокуратури Волинської області та поміщений до ІТТ № 1 ГУНП у Волинській області, а також затриманому, слідчим слідчого відділу прокуратури Волинської області вручено письмове повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України. 18.05.2017 року на підставі ухвали про застосування запобіжного заходу Луцького міськрайонного суду Волинської області Головним управлінням Національної поліції у Волинській області виданий наказ від 23.05.2017 р. №103 о/с «По особовому складу» про відсторонення від посади начальника сектору кримінальної поліції Луцького районного відділення поліції Луцького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області майора поліції ОСОБА_1, строком на 2 місяці, до 18 липня включно.

ОСОБА_1 грубо порушив вимоги ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», щодо неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійного виконання своїх службових обов'язків відповідно до вимог нормативно - правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва.

Допущене грубе позивачем правопорушення було висвітлено у засобах масової інформації та набуло значного резонансу у суспільстві, що, в свою чергу, вкрай негативно впливає на здобуття довіри та авторитету працівників в області та в цілому Національної поліції України, а тому унеможливлює подальше перебування на службі в поліції останнього.

Тому, начальник сектору кримінальної поліції Луцького відділення поліції Луцького відділу поліції Головного управління поліції у Волинській області майор поліції ОСОБА_1 допустив грубе, корупційне, кримінальне правопорушення, що відповідно і Дисциплінарного Статуту органів внутрішніх справ України, утворюють склад дисциплінарного проступку за що він на підставі ст. ст. 5, 7, 8, 14 Дисциплінарного Статуту, заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Згідно статті 19 Закону України «Про Національну поліції» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

За результатами службового розслідування прийнято рішення про звільнення позивача зі служби в поліції.

Наказом начальника ГУНП у Волинській області від 09.06.2017 № 599/в за порушення службової дисципліни, ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, вимог п.1 ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 23, ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», ч. 1 Розділу 2 (Основні вимоги до поведінки поліцейського), що виразилось у не дотриманні положень Конституції України, законів України та інших нормативно правових актів, які регламентують діяльність поліції та Присягу поліцейського, що виразилось у одержані неправомірної вигоди особою уповноваженою на виконання функцій держави, покарання за що передбачено ч. 3 ст. 368 КК України начальника сектору кримінальної поліції Луцького районного відділення поліції Луцького відділу поліції Головного управління Національної поліції Волинській області майора поліції ОСОБА_1 притягнено до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Відповідно до статті 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку. У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Системний аналіз законодавчих актів, якими врегульовано діяльність поліції дозволяє зробити висновок про її особливий статус в системі державних органів, обумовлений перш за все завданням боротьби із злочинністю і правопорушеннями. Наслідком цього окремого статусу органів поліції і їх працівників, є особливі вимоги до останніх, які виражаються в особливому порядку підбору, підготовки кадрів для Національної поліції України, вимоги до морально-ділових якостей, репутації тощо.

Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ, звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь, накладаються начальниками, яким надано право прийняття на службу до органів внутрішніх справ, призначення на посаду, присвоєння спеціального звання.

Таким чином, начальникові ГУНП у Волинській області одноособово надано право приймати рішення відповідно до поліцейських про застосовування виду дисциплінарного стягнення виходячи із тяжкості вчинення проступку.

Крім того, Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України не передбачено будь-яких критеріїв тяжкості проступку, за який поліцейський несе дисциплінарну відповідальність і відповідно до якого необхідно застосовувати той чи інший вид дисциплінарного стягнення.

Відповідно до пункту 5 статті 18 Дисциплінарного статуту такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні та звільнення з органів внутрішніх справ, вважаються виконаними після видання наказу по особовому складу.

Слід зазначити, що згідно підпункту 10 пункту 14 Положення про Головне управління Національної поліції у Волинській області, затвердженого наказом Національної поліції від 06 листопада 2015 року № 19, керівник ГУНП у Волинській області приймає на службу та звільняє із служби, призначає на посаду та звільняє з посади поліцейських відповідно до закону.

На підставі вказаних норм права, керівником ГУНП у Волинській області в межах повноважень був виданий наказ від 23 червня 2017 року № 128 о/с про звільнення позивача зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення.

Відповідно кожний поліцейський, який вступає на службу складає присягу, зміст якої закріплений статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію» та бере на себе зобов'язання щодо виконання обовязків виконання повноважень поліції та посадових інструкцій за посадою.

Відповідно до посадової інструкції позивача, в першу чергу, як керівника сектору кримінальної поліції входить розкриття та виявлення кримінальних правопорушень. А відтак, ОСОБА_1 вчинив дисциплінарний проступок, чим порушив дану ним присягу поліцейського та посадову інструкцію.

На підставі наведеного просить скасувати постанову суд першої інстанції та постановити нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 12.11.2002 р. по 06.11.2015 р. проходив службу в органах внутрішніх справ України та з 07.11.2015 р. на посаді начальника сектору Луцького відділення поліції Луцького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, а згодом на посаді начальника сектору кримінальної поліції Луцького районного відділення поліції Луцького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області. Наказом ГУ НП у Волинській області від 09.06.2017 р. № 599/в «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника Луцького районного відділення поліції Луцького відділу поліції ГУ НП у Волинській області» за порушення службової дисципліни, статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, вимог пункту 1 частини першої статті 18, частини першої статті 23, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», частини першої Розділу 2 (Основні вимоги до поведінки поліцейського), що виразилось у недотриманні положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, які регламентують діяльність поліції, а також за порушення Присяги поліцейського, що виразилось у одержанні неправомірної вигоди особою, уповноваженої на виконання функцій держави (частина третя статті 368 Кримінального кодексу України), начальника сектору кримінальної поліції Луцького районного відділення поліції Луцького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції. 23.06.2017 р. наказом ГУ НП у Волинській області № 128 о/с «По особовому складу» майора поліції, начальника сектору кримінальної поліції Луцького районного відділення поліції Луцького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

Розглядаючи спір суд першої вірно зазначив, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Згідно із ч.1,2 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Статтею 77 цього ж Закону визначено вичерпний перелік підстав для звільнення поліцейського, зокрема, пунктом 6 частини першої вказаної статті передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно пунктом 4 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Суд вірно зазначив, що оскільки на момент виникнення спірних правовідносин Дисциплінарний статут Національної поліції України не затверджено, на поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 р. № 3460-IV, який не втратив чинність і продовжує діяти як станом на момент вчинення проступку позивачем, так і на момент накладення дисциплінарного стягнення.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни (ст. 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України). Відповідно до ст. 5 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно о ч. 7 ст. 13 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ, звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь, накладаються начальниками, яким надано право прийняття на службу до органів внутрішніх справ, призначення на посаду, присвоєння спеціального звання.

Згідно ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України з метою зясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обовязків, рівень кваліфікації тощо.

Відповідно до пункту 2.1. Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ, затвердженою наказом МВС України від 12.03.2013 р. № 230 підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, повязані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Пунктом 5.4. Інструкції № 230 передбачено, якщо вину особи повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органів внутрішніх справ.

Судом першої інстанції також зясовано, що підставою для видачі наказу від 09.06.2017 № 599/в «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника Луцького районного відділення поліції Луцького відділу поліції ГУ НП у Волинській області», а пізніше і наказу № 128 о/с від 23.06.2017 року «По особовому складу», яким позивача звільнено із служби, слугував висновок службового розслідування за грубе порушення службової дисципліни та вчинення кримінального правопорушення працівником від 07.06.2017 р. Згідно матеріалів справи, 16.05.2017 р. о 14:40 слідчими слідчого відділу Прокуратури Волинської області спільно з співробітниками Управління СБУ у Волинській області та працівниками УВБ у Волинській області ДВБ НП України затримано начальника сектору кримінальної поліції Луцького районного відділення поліції Луцького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_1 під час отримання неправомірної вигод в сумі 1000 доларів США., наказом начальника ГУ НП у Волинській області від 19.05.2017 р. № 788 було призначено проведення службового розслідування за вказаним фактом, в ході якого встановлено, що ОСОБА_1 з метою одержання від ОСОБА_2 неправомірної вигоди, достовірно знаючи, що останнього 04.04.2017 р. було затримано працівниками лісової охорони та працівниками Луцького районного відділення поліції Луцького відділу поліції ГУ НП у Волинській області за вчинення незаконної порубки лісу, 05.04.2017 р. у своєму службовому кабінеті, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив та мету особистого протиправного збагачення, умисно висловив останньому вимогу про необхідність надання йому неправомірної вигоди в розмірі 1000 доларів США. При цьому, зауважив, що у випадку ненадання йому неправомірної вигоди у вказаній сумі, він, в силу своїх службових обовязків і владних повноважень підготує рапорт про виявлене кримінальне порушення вчинене гр. ОСОБА_2 та направить його до органів досудового розслідування для початку досудового розслідування відносно останнього. 05.05.2017 р. ОСОБА_1, перебуваючи біля адміністративної будівлі Луцького районного відділення поліції, будучи працівником правоохоронного органу, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив та мету особистого протиправного збагачення, при черговій зустрічі з гр. ОСОБА_2 повторно висловив вимогу про надання йому неправомірної вигоди в сумі 1000 доларів США за не притягнення останнього до кримінальної відповідальності. Також, 10.05.2017, перебуваючи біля адміністративної будівлі Луцького районного відділення поліції, ОСОБА_1 переслідуючи свій корисливий мотив та мету особистого збагачення, знову при черговій зустрічі з гр. ОСОБА_2, підтвердив свій злочинний намір отримати неправомірну вигоду за не притягнення до кримінальної відповідальності. 16.05.2017 р., ОСОБА_1, діючи умисно з мотивів особистого незаконного збагачення та отримання неправомірної вигоди, перебуваючи за місцем проживання гр. ОСОБА_2, за адресою: пр. Молоді, 7/39, м. Луцьк, отримав від останнього раніше обумовлену неправомірну вигоду в розмірі 1000 доларів США. Після чого, ОСОБА_1 в порядку статті 208 Кримінального процесуального кодексу України було затримано слідчим слідчого відділу Прокуратури Волинської області, та поміщено до Ізолятора тимчасового тримання (ІТТ) № 1 ГУ НП у Волинській області. Так, в ході здійснення досудового слідства у кримінальному провадженні № 0000176 від 04.05.2017 р., ОСОБА_1 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України.

Також судом було встановлено, що ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.05.2017 р. у задоволенні клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Прокуратури Волинської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного засобу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_1 відмолено. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 18 липня включно; заборонено ОСОБА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду залишати місце свого постійного проживання.

На підставі зазначеного, висновком службового розслідування констатовано наявність у діях ОСОБА_1 порушення службової дисципліни, ст. 7 Дисциплінарного статуту, вимог п. 1 ч. 1 ст.18, ч. 1 ст. 23, ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», що виразилося в недотриманні Конституції України та інших нормативно-правових актів, які регламентують діяльність поліції, Присяги поліцейського, у звязку із отриманням неправомірної вимоги особою, уповноваженою на виконання функцій держави, покарання за яке передбачено ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України. Висновком рекомендовано звільнити ОСОБА_1 зі служби в поліції.

Вірним є висновок суду про передчасність висновків службового розслідування про порушення Присяги поліцейського, Конституції України, інших нормативно-правових актів, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України, не доведена у встановленому кримінально-процесуальним законом порядку.

Порушення присяги поліцейського, дискредитація органів поліції в діях конкретної особи може бути констатовано тоді, коли особа порушила норми чинного законодавства і це відповідним чином встановлено та закріплено.

Факт предявлення підозри в процесі досудового розслідування, коли судом не прийнято остаточного рішення, не може бути безумовною підставою для таких висновків, оскільки в кожному конкретному випадку вина особи у вчиненні дисциплінарного проступку повинна бути у встановленому порядку встановлена та доведена, чого в даній спірній ситуації не було.

Згідно з пп. 1, 2 ч. 1 ст. 91 Кримінально-процесуального кодексу України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню як подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), так і винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до закріпленого у ч. 1 ст. 62 Конституції України та ч. 1 СТ. 17 Кримінального процесуального кодексу України (КПК України) принципу презумпції невинуватості особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому КПК України, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою (частина пята статті 17 КПК України).

Пунктом 10 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення кримінального правопорушення особа підлягає звільненню зі служби. Тобто, вказаними нормами передбачено безумовну (самостійну) підставу для звільнення поліцейського за вчинення кримінального правопорушення, якщо воно встановлено судом.

Суд вірно вважав, що пункт 1 оскаржуваного наказу ГУ НП у Волинській області № 599/в від 09.06.2017 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника Луцького районного відділення поліції Луцького відділу поліції ГУ НП у Волинській області» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника сектору кримінальної поліції Луцького районного відділення поліції Луцького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_1 є протиправним, оскільки в ході службового розслідування обставини вчинення дисциплінарного порушення позивачем не зясовані, вина позивача не доведена, докази вчинення дисциплінарного проступку позивачем в матеріалах адміністративної справи відсутні.

Також вірним є висновок суду, що наказ від № 599/в від 09.06.2017 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника Луцького районного відділення поліції Луцького відділу поліції ГУ НП у Волинській області» підлягає скасуванню.

Підставою для прийняття наказу № 128 о/с від 23.06.2017 р. «По особовому складу» про звільнення зі служби майора поліції ОСОБА_1 був наказ ГУ НП у Волинській області від 09.06.2017 р. № 599/в, який визнано протиправним, а тому суд вірно вважав, що і наказ № 128 о/с від 23.06.2017 р. є протиправним та також підлягає скасуванню.

Суд першої інстанції у даній спірній ситуації правильно врахував, що згідно із ч. 1 ст. 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Відповідно до статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата.

Пунктом 8 цього Порядку встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Оскільки позивача було протиправно звільнено зі служби в поліції, то суд вірно вважав, що ОСОБА_1 підлягає поновленню на посаді начальника сектору кримінальної поліції Луцького районного відділення поліції Луцького відділу поліції, з 27 червня 2017 року.

Згідно довідки Головного управління Національної поліції у Волинській області від 01.08.2017 р. № 332, позивачу було нараховане грошове забезпечення за квітень 2017 року 9 403, 16 грн., травень 2017 року 6 596 грн., тобто загальна сума доходу за останні два місяці перед звільненням становить 15 999, 93 грн. Середньоденний заробіток позивача за 1 день складає 262, 29 грн. Таким чином, правильно суд вважав, що грошове забезпечення за час вимушеного прогулу становить 13114,70 грн. (262, 29 грн. х 61 календарних днів вимушеного прогулу), яке підлягає стягненню з ГУ НП у Волинській області.

Відповідно до п.п.2, 3 ч. 1 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць та про поновлення на посаді у відносинах публічної служби. Суд вірно вважав, що постанову суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення з відповідача на користь позивача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 7999, 97 грн. слід звернути до негайного виконання.

Суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги слід задовольнити.

З огляду на зазначене суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а постанова відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ч.3 ст. 160, ч. 4 ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Волинській області - залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2017 року по справі № 803/927/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Т.І. Шинкар

ОСОБА_4

Повний текст виготовлений 13.12.2017 року