Справа № 524/6034/17
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 р.Справа № 524/6034/17

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді Бартош Н.С.,

Суддів: Русанової В.Б., Курило Л.В.

при секретарі Дудка О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.11.2017р. по справі № 524/6034/17

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Коломієць Олесі Юріївни, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України

про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області з адміністративним позовом, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову інспектора роти № 3 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП НП Коломієць О.Ю. серії АР № 483104 від 14.08.2017 р., про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн., за порушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.11.2017р. по справі № 524/6034/17 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.11.2017р. по справі № 524/6034/17 та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідач, Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, подав письмові заперечення на апеляційну скаргу, де наполягає на законності судового рішення та просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою інспектора роти № 3 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП НП Коломієць О.Ю. від 14.08.2017 р. позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Не погодившись з винесеною постановою, позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Зі змісту оскаржуваної позивачем постанови вбачається, що ОСОБА_1 14.08.2017 р. близько 12 год. 15 хв., керуючи транспортним засобом Citroen C3 Picasso, в м. Кременчуці по вул. Лікаря О.Богаєвського, 60/1, здійснив зупинку ближче 30 метрів до посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, а також дорожнього знаку 5.41.1, чим порушив п. 15.9 «е» ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У зв'язку з цим, до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктами 15.1, 15.2 Правил дорожнього руху передбачено, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

За відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху).

Відповідно пп. «е» п. 15.9 Правил зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

За змістом зазначених норм вбачається, що автобусна зупинка - це улаштоване місце посадочної площадки для пасажирів, межі якої визначаються довжиною такої посадочної площадки і починаються від місця установки відповідного дорожнього знака. І за п.15.9(е) Правил дорожнього руху водіям заборонено зупинку ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів або від дорожнього знака зупинки з обох боків (за відсутності відповідного майданчику).

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Слід також зазначити, що відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, показаннями свідків, показаннями технічних приладів чи засобів, фото- і кіно-зйомки, відеозапису, які використовувалися при нагляданні за виконанням правил норм і стандартів, що стосуються забезпечення дорожнього руху.

В цьому випадку, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується копією відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції, що, на думку судової колегії свідчить про те, що у відповідача були наявні достатні підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладати на позивача штраф у розмірі 255 грн.

Колегія суддів зазначає, що п. 5 ст. 213 КУпАП передбачено, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Згідно зі ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у відповідача, як посадової особи Національної поліції повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КУпАП.

При цьому, колегія суддів зазначає, що позивача було повідомлено про порушення ним правил зупинки, а сам позивач на місці зупинки не визнавав факту порушення правил зупинки, оскільки його транспортний засіб знаходився в заїзному «кармані», але проти факту зупинки на відстані більше ніж 30 метрів від дорожнього знаку 5.41.1 ПДР України позивач не заперечував. Пояснення позивача щодо зупинки автомобіля у спеціально відведеному місці для зупинки транспортних засобів є необґрунтованими, оскільки не підтверджені жодними доказами та спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з яким підтверджується факт знаходження автомобіля позивача безпосередньо в площині посадкового майданчика перед павільйоном зупинки.

Судовим розглядом встановлено, що позивачу роз'яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, порядок та строки оскарження постанови, порядок та строки оплати адміністративного штрафу. Справу розглянуто в присутності позивача, постанова оголошена позивачу негайно після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Щодо посилання апелянта на неправильне зазначення в спірній постанові місця вчинення адміністративного правопорушення, колегія суддів зазначає, що адреса Кременчуцької першої міської лікарні імені Т.Богаєвького - м. Кременчук, вул. Лікаря Богаєвського, буд. 60/1, де фактично було порушено позивачем правила зупинки транспортного засобу.

Згідно з витягом з офіційного веб-порталу Кременчуцької міської ради та виконавчого комітету, 1-а міська лікарня у м. Кременчуці знаходиться за адресою вул. 40 років Жовтня, 60/1. Згідно з рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 16.02.2016 р. вул. 40 років Жовтня перейменована на вул. Лікаря Богаєвського. Адміністративне правопорушення вчинене позивачем на зупинці громадського транспорту саме біля 1-ї міської лікарні у м. Кременчуці, тобто на вул. Лікаря Богаєвського, 60/1, що свідчить про правомірність зазначення відповідачем в постанові серії АР № 483104 від 14.08.2017 р. місця вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Враховуючи те, що постанова Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.11.2017р. по справі № 524/6034/17 прийнята з дотриманням норм матеріального права, колегія суддів не виявила підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.11.2017р. по справі № 524/6034/17 - залишити без задоволення.

Постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.11.2017р. по справі № 524/6034/17 за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Коломієць Олесі Юріївни, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту.

Головуючий суддя (підпис)Бартош Н.С.
Судді(підпис) (підпис) Русанова В.Б. Курило Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 18.12.2017 року.