Справа № 200/10815/15-а
Суддя: Женеску Е. В.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/200/216/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" грудня 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Санжаровської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, Управління житлового господарства Дніпровської міської ради, треті особи Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» ДОР, ОСОБА_4 про визнання незаконною відмову органу приватизації скасувати розпорядження органу приватизації Дніпропетровської міської ради,-

В С Т А Н О В И В:

27 травня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дніпропетровської міської ради, Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради, третя особа Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» ДОР про визнання протиправним та скасування розпорядження органу приватизації Дніпропетровської міської ради.

Вказана справа перебувала у провадженні судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Яковлева Д.О.

Згідно автоматичному розподілу справ між суддями зазначену адміністративну справу передано до розгляду судді Женеску Е.В.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В. від 31 грудня 2015 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської міської ради, Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради, третя особа Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» ДОР про визнання протиправним та скасування розпорядження органу приватизації Дніпропетровської міської ради - прийнято до свого провадження та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

В подальшому позивач неодноразово уточнював позовні вимоги.

Позовні вимоги обгрунтовані наступним.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2007 року було визнано недійсним розпорядження органу приватизації № 6/677-97 від 12.02.1997 року про передачу квартири АДРЕСА_1 у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_4, також визнано недійсним свідоцтво про право власності на житло з реєстровим № 677Л-97 від 12.02.1997 року на вказану квартиру на ім'я ОСОБА_1 та ОСОБА_4. На виконання зазначеного рішення суду Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради було видано Розпорядження № 933 від 13.08.2008 року про анулювання розпорядження органу приватизації № 6/677-97 від 12.02.1997 року та свідоцтва про право власності на житло з реєстровим № 677Л-97 від 12.02.1997 року. Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.07.2007 року було скасовано ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.05.2009 року та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції. В подальшому позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсним розпорядження органу приватизації № 6/677-97 від 12.02.1997 року та свідоцтва про право власності на житло з реєстровим № 677Л-97 від 12.02.1997 року - залишені без розгляду. Позивач 17.04.2014 року звернувся до Дніпропетровської міської ради з проханням скасувати розпорядження Управління житлового господарства № 933 від 13.08.2008 року та поновити скасовані цим розпорядженням вищеназвані правовстановлюючі документи, але відповідь була надана лише після неодноразових звернень позивача та його представників 30.03.2015 року Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради, такого змісту, що УЖГ не має права самовільно виносити розпорядження щодо анулювання своїх розпоряджень, а ОСОБА_1 не надав жодного рішення суду, яким би Управління житлового господарства було зобов'язано скасувати оскаржуване розпорядження. Позивач вважає, що Розпорядження № 933 від 13.08.2008 року Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради порушує його права та інтереси, оскільки перешкоджає володіти, користуватися та розпоряджатися квартирою.

На підставі викладеного та з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог, позивач просив суд визнати незаконним та скасувати розпорядження органу приватизації Дніпропетровської міської ради № 933 від 13.08.2008 року «Про анулювання розпорядження органу приватизації № 6/677-97 від 12.02.1997 року про передачу квартири АДРЕСА_1 у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та свідоцтва про право власності на житло з реєстровим № 677Л-97 від 12.02.1997 року на квартиру АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_1 та ОСОБА_4». Визнати дійсним та поновити дію свідоцтва про право власності на житло з реєстровим № 677Л-97 від 12.02.1997 року на квартиру АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_1 та ОСОБА_4. Покласти на відповідачів судові витрати.

Відповідач Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради надав суду письмові заперечення на позов, в яких зазначив, що примусове виконання рішень суду здійснюється на підставі виконавчих документів, відповідачу невідомо про відкриття виконавчого провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради, тому дії відповідача не можна визнати незаконними. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити (а.с. 76-77). В подальшому, 29.03.2016 року представник Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради надав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що належним способом захисту права позивача в даному випадку мало бути застосування повороту виконання скасованого рішення суду (а.с. 109-110).

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність, просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідач Управління житлового господарства Дніпровської міської ради в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, причини не явки не повідомив.

Відповідач Дніпровська міська рада в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, причини не явки не повідомив.

Представник третьої особи ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Третя особа Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» ДОР в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, причини не явки не повідомив.

Суд, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових, доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 70 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що виконкомом Дніпропетровської міської ради народних депутатів 12 лютого 1997 року видано свідоцтво про право власності на житло на квартиру АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_1 та ОСОБА_4, на праві спільної власності (а.с. 12).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2007 року у справі № 2-2518/07 було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4, Міськжитлоуправління Дніпропетровської міської ради, КЖЕП № 38 Ленінського району м. Дніпропетровська про визнання приватизації недійсною, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням і зняття з реєстрації.

Вказаним рішенням суду визнано недійсним розпорядження органу приватизації № 6/677-97 від 12.02.1997 року про передачу квартири АДРЕСА_1 у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_4. Визнано недійсним свідоцтво про право власності на житло з реєстровим № 677Л-97 від 12.02.1997 року на вказану квартиру на ім'я ОСОБА_1 та ОСОБА_4. В іншій частині позову відмовлено (а.с. 21-23).

Розпорядженням Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради на виконання зазначеного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2007 року було видано Розпорядження № 933 від 13.08.2008 року «Про анулювання розпорядження органу приватизації про передачу у власність та свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1».

Вказаним Розпорядженням анульовано розпорядження органу приватизації № 6/677-97 від 12.02.1997 року про передачу у власність сім'ї ОСОБА_1 та ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_1 у власність. Вирішено вважати недійсним свідоцтво про право власності на житло з реєстровим № 677Л-97 від 12.02.1997 року на ім'я ОСОБА_1 (а.с. 13).

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.07.2007 року було скасовано ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від __ січня 2009 року та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с. 17).

В подальшому ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання приватизації недійсною, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням і зняття з реєстрації - залишені без розгляду (а.с. 18).

З матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово звертався до Дніпропетровської міської ради з проханням скасувати розпорядження Управління житлового господарства № 933 від 13.08.2008 року та поновити скасовані цим розпорядженням правовстановлюючі документи на квартиру.

Листом від 03.02.2015 року в.о. заступника міського голови Дядіч І.А. повідомив позивача, що управління житлового господарства міськради не має права самовільно виносити розпорядження щодо анулювання своїх розпоряджень.

Таким чином, позивач опинився в становищі, коли за наявності розпорядження суб'єкта владних повноважень про анулювання приватизації квартири він позбавлений можливості розпоряджатися своїм майном, в той час як законної підстави для скасування приватизації, та відповідно позбавлення позивача власності - не існує.

Позасудові способи врегулювання спору позивачем вичерпані та виявилися безрезультатними.

Відповідно до ч.3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до ч.10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч.2 ст. 171 КАС України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Таким чином, суд доходить висновку, що існування оскаржуваного рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень - порушує права позивача, відповідачем не доведено правомірність свого рішення на день подання позовної заяви та розгляду справи в суді, у зв'язку з чим оскаржуване рішення є незаконним та підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного, керуючись 2-12, 100, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, Управління житлового господарства Дніпровської міської ради, треті особи Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» ДОР, ОСОБА_4 про визнання незаконною відмову органу приватизації скасувати розпорядження органу приватизації Дніпропетровської міської ради - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження органу приватизації Дніпропетровської міської ради № 933 від 13.08.2008 року «Про анулювання розпорядження органу приватизації № 6/677-97 від 12.02.1997 року про передачу квартири АДРЕСА_1 у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та свідоцтва про право власності на житло з реєстровим № 677Л-97 від 12.02.1997 року на квартиру АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_1 та ОСОБА_4».

Визнати дійсним та поновити дію свідоцтва про право власності на житло з реєстровим № 677Л-97 від 12.02.1997 року на квартиру АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 244,00 грн.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Головуючий-суддя: Е.В. Женеску