Справа № 814/1554/17
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

07 грудня 2017 року Справа № 814/1554/17

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1, АДРЕСА_1, 54001

доприватного нотаріуса Київського нотаріального округу ОСОБА_2, АДРЕСА_2, 01054

треті особи1: публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та кредит", вул. Січових Стрільців, 60, м. Київ, 04050 2: ОСОБА_3, АДРЕСА_3, 54058
провизнання протиправним та скасування рішення від 31.10.2016 р. № 17230763, зобов'язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до приватного нотаріуса Київського нотаріального округу ОСОБА_2, за участю третіх осіб публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит", ОСОБА_3, про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності від 31.10.2016 р. № 17230763 та зобовязання виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності за № 17230763.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на момент реєстрації права власності нерухоме майно знаходилося під арештом та на нього розповсюджувалися заборони про відчуження.

Відповідач не подав заперечень проти позову.

Третя особа ТОВ "Банк "Фінанси та кредит" подала заперечення, в яких вказує на відсутність порушень при прийнятті оскаржуваного рішення.

За клопотанням представника позивача справу розглянуто в порядку письмового провадження.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд дійшов висновку, що позов не належить задоволенню, виходячи з наступного:

06.03.2008 р. позивач уклала кредитний договір № 08-80-kig-2008 з ВАТ "Банк "Фінанси та кредит", за умовами якого отримала кредит у сумі 600000,00 грн. під 17% річних під заставу нежитлових приміщень по вул. Дунаєва, 39/3 м. Миколаєва. Також поручителем визначено ОСОБА_3

06.03.2008 р. сторони кредитного договору підписали договір іпотеки нежитлових приміщень по вул. Дунаєва, 39/3 м. Миколаєва.

У звязку з несплатою коштів за отриманим кредитом заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 13.12.2011 р. по справі № 2-1805/11 з позивача та ОСОБА_3 стягнуто в солідарному порядку на користь ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" заборгованість за кредитним договором від 06.03.2008 р. № 08-80-kig-2008 у сумі 2033677,16 грн.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.06.2015 р. по справі № 487/7544/14-ц в рахунок погашення кредитної заборгованості за кредитним договором від 06.03.2008 р. № 08-80-kig-2008 звернуто стягнення на предмет іпотеки та визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом передачі ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" права власності на нежитлові приміщення по вул. Дунаєва, 39/3 м. Миколаєва.

Заводським відділом ДВС відкрито виконавче провадження № 40106314 з примусового виконання рішень суду, яке приєднане до зведеного виконавчого провадження № 40152658. В рамках зведеного виконавчого провадження було накладено арешт на все нерухоме майно позивача, у тому числі й на предмет іпотеки.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 31.10.2016 р. відповідачем внесено запис № 17230763 про державу реєстрацію права власності на нежитлові приміщення по вул. Дунаєва, 39/3 м. Миколаєва за ПАТ "Банк "Фінанси та кредит".

Позивач вважає рішення про реєстрацію права власності за ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" протиправним, оскільки відповідач не пересвідчився у відсутності обтяжень на нерухоме майно, що перешкоджає вчиненню реєстраційних дій.

Вказану позицію позивача суд вважає хибною з огляду на таке:

Відповідно до п.п. 6 п. 1 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" підставою для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень є наявність зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно.

Однак, згідно п. 3 ч. 4 вказаної статті відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у п. 6 частини першої цієї статті, не застосовується у разі державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що набувається у результаті його примусової реалізації відповідно до закону.

В Законі України "Про іпотеку" передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя ( ч. 3 ст. 33).

Таким чином, звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду є примусовою реалізацією відповідно до закону та достатньою підставою для реєстрації права власності на майно. Конструкція звернення стягнення цілком охоплює виняток, що встановлено в п. 3 ч. 4 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", коли здійснюється державна реєстрація права власності, навіть при наявності зареєстрованого обтяження.

Таким чином, чинна редакція як Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", так і Закону України "Про іпотеку" дозволяють зробити висновок, що державна реєстрація права власності за іпотекодержателем допустима на підставі рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, навіть при наявності зареєстрованого обтяження.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що оскаржуване рішення прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України. З огляду на викладене, позовні вимоги не належить задовольнити.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, ч.3 ст. 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає чинності з моменту закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Суддя Н. В. Лісовська