Справа № 361/336/15-а
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 361/336/15-а Головуючий у І інстанції - Маценко Н.П.; Суддя - доповідач: Костюк Л.О.
У Х В А Л А

Іменем України

14 грудня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Кузьмишиної О.М., Твердохліб В.А.;

за участю секретаря: Драч М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду заяву ОСОБА_1 про роз'яснення рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м.Броварах та Броварському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року, позивач звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м.Броварах та Броварському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії. Свої позовні вимоги мотивував тим, що він є інвалідом ІІ групи та має право отримувати пільги встановлені відповідно до ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Одночасно він відноситься до інвалідів ІІІ групи та має право на пільги і переваги встановлені законодавством СРСР для інвалідів ВВ війни, що передбачені у міждержавній угоді «Угода про взаємне визнання пільг і гарантій для учасників та інвалідів ВВВ, учасників бойових дій на території інших держав, сімей загиблих військовослужбовців». Також він відноситься до постраждалих від ЧАЕС ІІІ категорії та має пільги встановлені ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Просив суд визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у м.Броварах та Броварському районі Київської області щодо відмови перевести його на пенсію відповідно до ст. 29 ЗУ «Про пенсійне забезпечення»; визнати протиправними дії відповідача щодо відмови надати об'єктивну відповідь на звернення відповідно до ст. ст. 15, 18 ЗУ «Про звернення громадян» та відмову запросити його на розгляд заяви; зобов'язати відповідача перевести його на пенсію відповідно до ст. 29 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з 08.12.2014 року та перерахувати пенсію у розмірі 300% мінімальної пенсії за віком, який визнається відповідально до п. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та відповідно до рішення КСУ від 25.01.2012 року із заявленим принципом пропорційності та справедливості у розмірі 200% від пенсії інваліда війни ІІІ групи; встановити на розсуд суду належну пенсію відповідно до ст. 29 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» або ст. 22 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» або ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 350% мінімальної пенсії за віком; зобов'язати відповідача надати йому обґрунтовану відповідь на звернення згідно зі ст. ст. 15, 18 ЗУ «Про звернення громадян»; зобов'язати відшкодувати йому моральні та матеріальні збитки у розмірі 1000 грн., завдані порушенням його прав, свобод та інтересів.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у м.Броварах та Броварському районі Київської області щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні на пенсію передбачену ст. 29 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у м.Броварах та Броварському районі Київської області перевести ОСОБА_1 з 08.12.2014 року на пенсію відповідно до статті 29 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком, визначених ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", здійснити виплату з урахуванням проведених виплат.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2015 року апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м.Броварах та Броварському районі Київської області - задоволено.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2015 року - скасовано.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м.Броварах та Броварському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03 грудня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2015 року без змін.

Не погоджуючись із рішенням суду касаційної інстанції ОСОБА_1 звернувся із заявою про перегляд Верховним Судом України з підстав неоднакового застосування касаційним судом одних і тих самих норм матеріального права при відмові перевести позивача на пенсію відповідно до ст. 29 Закону України №1788-XII в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком, встановленому відповдно до ст. 28 Закону Украъни №1058-IV та просив скасувати ухвалу Вищого адміністративного суду України від 03 грудня 2015 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2015 року, а постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2015 року залишити в силі.

Постановою Верховного Суду України від 08 червня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

14 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Київського апеляційного адміністративного суду із заявою про прийняття додаткового рішення до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2015 року та просить: встановити належну ОСОБА_1 пенсію відповіднод до статті 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», або іншу пенсію відповідно до законодавства;зобов'язати Броварське ОУПФУ здійснити перерахунок пенсійних виплат позивачу з 08.12.2014 року, відповідно до статті 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 110% від 3,5 мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» та 25% як постраждалому від ЧАЕС відповідно до ст.51 Закону України №796-ХІІ, з урахуванням здійснених виплат та смтягнути дані кошти з відповідача; визнати протиправними дії Броварського ОУПФУ за порушення Закону України «Про звернення громадян» при розгляді заяви позивача, за розляд заяви без позивача; зобов'язати Броварське ОУПФУ розглянути заяву позивача в його присутності; зобов'язати Броварське ОУПФУ відшкодувати моральні та матеріальні збитки позивачу, в розмірі 1 000, 00 грн., які завдало Броварське ОУПФУ, порушуючи права та свободи позивача, за безпідставну відмову перевести позивача на пенсію відповідно до ст.29 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за ненадання вмотивованої відповіді на заяву позивача.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про прийняття додаткового судового рішення відмовлено.

10 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Київського апеляційного адміністративного суду із заявою про розяснення судового рішення.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про роз'яснення судового рішення, виходячи з наступного.

Питання роз'яснення судового рішення регулюються ст.170 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.170 КАС України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Таким чином, роз'яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Дослідивши текст рішення, колегія суддів приходить до висновку про те, що дане судове рішення є зрозумілим.

Колегія суддів звертає увагу на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2015 року апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м.Броварах та Броварському районі Київської області - задоволено, постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2015 року - скасовано та у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м.Броварах та Броварському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - відмовлено у повному обсязі.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03 грудня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2015 року без змін.

Суд касаційної інстанції залишаючи без змін рішення суду апеляційної інстанції, погодився з висновком про те, що ОСОБА_1 фактично просить не про перехід на інший вид пенсії, а про зміну порядку нарахування пенсії, оскільки Законом України №1788-ХІІ не визначено, з чого складається мінімальна пенсія за віком, а отже, відповідач позбавлений можливості нараховувати пенсію саме так.

Постановою Верховного Суду України від 08 червня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України з підстав неоднакового застосування касаційним судом одних і тих самих норм матеріального права при відмові перевести позивача на пенсію відповідно до ст. 29 Закону України №1788-XII в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком, встановленому відповдно до ст. 28 Закону України №1058-IV - відмовлено.

Окрім зазначеного вище колегія суддів звертає увагу на те, що заявником в заяві про розґяснення судового рішення ставиться ряд нових вимог, що не є підставою відповідно до 170 КАС України під час розґяснення судового рішення.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про роз'яснення судового рішення.

Керуючись ст.ст. 2, 160, 170, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз'яснення судового рішення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 15 грудня 2017 року).

Головуючий суддя:

Судді: