Справа № 804/8278/17
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2017 р. Справа № 804/8278/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кучми К.С.
при секретарі - Чорній М.В.
представника позивача - ОСОБА_2
представників відповідача - Паращенка В.А., Гуржій К.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Придніпровської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті про визнання наказу протиправним, поновлення на посаді та стягнення заборгованості, -
У грудні 2017 року позивач звернулася до суду з вищевказаним адміністративним позовом. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що вона з 1975 року працювала на посаді головного бухгалтера в Придніпровській регіональній службі. В 2012 року за заявою звільненого керівника було відкрито відносно неї кримінальне провадження. На протязі п'яти років проводилось слідство, але провину не було доведено. 01.11.2017 року рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська було скасовано запобіжний захід у вигляді відсторонення її від посади. При поновленні на роботі їй не давали виконувати свої функціональні обов'язки. Це було пов'язано з тим, що керівними особами служби чинилися корупційні дії які вона виявила та повідомили правоохоронні органи, а також Держпродслужбу України.
Позивач також зазначила, що наказом начальника ПРСДВСКН № 40-к від 06 грудня 2017 року вона була звільнена з посади за 41 КЗпП України, тобто, за недовіру. З цим наказом про звільнення вона була ознайомлена о 18 год. 06 грудня 2017 року, сам наказ не отримала. Лише 07 грудня 2017 року, після звернення її адвоката їй видали копію наказу, але трудову книжку їй не видано по теперішній час.
За таких обставин, позивач просила суд: визнати наказ начальника ПРСДВСКН № 40-к від 06 грудня року 2017 року про її звільнення за ст.41 КЗпП України - неправомірним; зобов'язати начальника ПРСДВСКН поновити її на роботі на посаді завідувача відділу бухгалтерського обліку та звітності-головного бухгалтера; зобов'язати начальника ПРСДВСКН виплатити їй грошове забезпечення за встановленими нормами за весь час вимушеного прогулу.
В судовому засіданні позивач та її представник заявлені позовні вимоги підтримали, просили суд позов задовольнити з викладених у ньому підстав.
Представники відповідача у судовому засіданні пред'явлені позовні вимоги не визнали та зазначили, що ОСОБА_1 була звільнена 06.12.2017 р. наказом від 06.12.2017 року № 40-к за одноразове грубе порушення трудових обов'язків, згідно п.1 ст.41 КЗпП України. Суть одноразового грубого порушення полягала в тому, що 15.11.2017 року позивач перевищивши свої повноваження, передбачені її посадовою інструкцією, видала незаконне розпорядження, яким зобов'язувала в.о. начальника Ревнівцеву Ю.Г. та заступника завідувача відділу бухгалтерського обліку та звітності ОСОБА_6 нарахувати та перерахувати їй заробітну плату за час вимушеного прогулу на загальну суму 951 834,24 грн. Так, посадовою інструкцією ОСОБА_1 не передбачено видання розпорядчих документів та надання доручень виконуючому обов'язки начальника відповідача.
Позивач неодноразово у присутності адвоката ОСОБА_2, а також представниками національної поліції (13.11.2017 року), було наголошено про неправомірні її вимоги щодо отримання компенсації за вимушений прогул, оскільки це не передбачено вимогами законодавства. Але не зважаючи ні на що, у порушення вимог частини 6 підпункту 2.1 розділу 2 «Функціональні обов'язки» посадової інструкції, завідувач відділу бухгалтерського обліку та звітності ОСОБА_1 вчинила грубе порушення у частині видання 15.11.2017 р. незаконного розпорядження про нарахування та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу, на отримання якої відсутні законні підстави.
Ствердження позивача щодо не надання їй виконувати посадові обов'язки, не відповідає дійсності, оскільки 16.11.2017 року наказом від 16.11.2017 р. № 110 «Про надання права другого підпису», завідувачу відділу бухгалтерського обліку та звітності ОСОБА_1 було надано право другого підпису фінансових, платіжних та розрахункових документів. Цього ж дня, з метою подальшого затвердження в установленому порядку, була надана їй на підпис картка із зразками підписів та печатки по Придніпровській регіональній службі державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті, яку вона повернула лише 20 листопада 2017 року.
Представники відповідача також вказали на те, що сума можливих збитків внаслідок незаконних дій позивача становить 951 834,24 грн., при цьому розрахунок суми заробітної плати за час вимушеного прогулу проведено ОСОБА_1 особисто з порушенням вимог Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 р. № 100, зі змінами. Крім того звернули увагу на те, що триває розгляд кримінальних справ № 203/4201/13-к за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.191, ч.2 ст.366, ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, №0418/6178/2012 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.191, ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України, тобто за злочини у сфері фінансів та економіки. Враховуючи викладене, просили суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала в Придніпровській регіональній службі державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті на посаді головного бухгалтера в порядку переведення з 01.04.1975 року (наказ від 13.03.1975 р. №13-к). /а.с.21/.
29.06.2010 року позивач була звільнена у зв'язку із втратою довіри з боку керівництва на підставі п.2 ст.41 КЗпП України (наказ від 29.06.2010 р. №17). /а.с.22/.
Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 21.12.2010 року по цивільній справі № 2-12383/10 було визнано звільнення ОСОБА_1 незаконним; скасований наказ №17 від 29.06.2010 року «Про звільнення ОСОБА_1, прийнятий Придніпровською регіональною службою державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті; поновлено ОСОБА_1 на посаді завідувача відділом бухгалтерського обліку та звітності - головного бухгалтера Придніпровської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті; стягнуто з Придніпровської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті на користь ОСОБА_1 середній заробіток на весь час вимушеного прогулу; стягнуто з Придніпровської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 20 000 грн. /а.с.23, 24/.

З 30.07.2012 року на підставі постанови Прокуратури Дніпропетровської області від 26.07.2012 року, на період розслідування кримінальної справи, за грубі фінансові порушення, виявлені перевірками контролюючих органів за період 2010-2012 років, ОСОБА_1 була відсторонена від посади завідувача відділу - головного бухгалтера за обвинуваченням у злочині передбаченим ч.5 ст.191 КК України, спричинивши матеріальну шкоду на загальну суму 1 574 091 грн. /а.с.26 - 28/.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 01.11.2017 року по справі №201/15597/17 № 1-к/201/9940/2107 клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 про скасування постанови про відстрочення її від посади було задоволено. Постанову старшого слідчого прокуратури Дніпропетровської області Бровко В.Н. від 26.07.2012 р. санкціоновану в.о. прокурора Дніпропетровської області Пахніц О.В. про відсторонення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 від посади завідувача відділу - головного бухгалтера Придніпровської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті - скасовано. /а.с.29, 30/.

10.11.2017 року ОСОБА_1 допущена до виконання посадових обов'язків завідувача відділу бухгалтерського обліку та звітності згідно наказу від 10.11.2017 р. № 37-к «Про особовий склад», з яким вона відмовилась ознайомитись під підпис, про що було складено акт. /а.с.31-33/.

06.12.2017 р. позивач була звільнена наказом Придніпровської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті від 06.12.2017 року №40-к «Про звільнення ОСОБА_1.» за одноразове грубе порушення трудових обов'язків, згідно п.1 ст.41 КЗпП України. /а.с.34/.

В судовому засіданні встановлено, що суть одноразового грубого порушення полягала в тому - 15.11.2017 року ОСОБА_1, перевищивши свої повноваження, передбачені її посадовою інструкцією, видала незаконне розпорядження, яким зобов'язувала в.о. начальника Ревнівцеву Ю.Г. та заступника завідувача відділу бухгалтерського обліку та звітності ОСОБА_6 нарахувати та перерахувати їй заробітну плату за час вимушеного прогулу на загальну суму 951 834,24 грн, посилаючись на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 01.11.2017 року. /а.с.41/.

Так, посадовою інструкцією позивача не передбачено видання розпорядчих документів та надання доручень виконуючому обов'язки начальника Придніпровської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті. /а.с.35-40/. Недотримання вимог посадової інструкції суперечить вимогам пункту 1 загальних положень Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 29 грудня 2004 року № 336.

Згідно вищезазначеної ухвали Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 01.11.2017 року проведення будь-яких виплат за час вимушеного прогулу не передбачено.

Відповідно до вимог статей 2, 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено право на відшкодування шкоди за рахунок коштів державного бюджету у випадках:

1) постановлений виправдувального вироку суду;

2) встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів;

3) закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для проведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати;

4) закриття справи про адміністративне правопорушення.

Дані обставини підтверджуються актом про скоєння одноразового грубого порушення трудових обов'язків завідувачем відділу бухгалтерського обліку та звітності Придніпровської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті ОСОБА_1 від 20.11.2017 року, з яким ОСОБА_1 була ознайомлена 21.11.2017 року. /а.с.42-45, 59-65/.

22.11.2017 року о 09:00 год. ОСОБА_1 повинна була надати письмові пояснення щодо скоєння грубого порушення трудових обов'язків, про що зазначено в акті від 21.11.2017 року, але на роботу вона не з'явилася, що підтверджується відповідним актом про відсутність ОСОБА_1 на робочому 22.11.2017 року. /а.с.66/.

05.12.2017 року ОСОБА_1 були надані пояснення щодо порушень, які були викладені у акті, відповідно до яких, свою провину не визнає та не вважає видачу розпорядження порушенням. /а.с.47/.

Так, на загальних зборах трудового колективу Придніпровської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті 30.11.2017 року було прийнято рішення щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності шляхом розірвання з нею трудового договору на підставі ч.1 ст.41 КЗпП України. /а.с.48-52/.

06.12.2017 року о 17:45 начальник Служби, в присутності працівників Служби ознайомив ОСОБА_1 з наказом від 06.12.2017 р. №40-к «Про звільнення ОСОБА_1», однак поставити підпис про ознайомлення та отримати трудову книжку ОСОБА_1 відмовилася, що підтверджується відповідним актом. /а.с.54/. 06.12.2017 року відповідачем було направлено листа на адресу позивача щодо отримання нею трудової книжки. /а.с.58/.

Отже, оскаржуваний наказ Придніпровської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті від 06.12.2017 року №40-к «Про звільнення ОСОБА_1.» за одноразове грубе порушення трудових обов'язків, згідно п.1 ст.41 КЗпП України, винесено на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

В силу ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Частиною 2 цієї статті визначено, що у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позивачем не доведено протиправності в діях відповідача, жодних письмових доказів суду не надано, а отже позовні вимоги про визнання наказу протиправним, поновлення на посаді та стягнення заборгованості є необґрунтованими і задоволенню не підлягають з викладених вище підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 69, 71, 94, 158 - 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Придніпровської регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті про визнання наказу протиправним, поновлення на посаді та стягнення заборгованості - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Повний текст постанови складений 18 грудня 2017 року.

Суддя Кучма К.С.