Справа № 357/11128/17
Суддя: Кошель Б. І.
Дата ухвалення: 2017-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2017 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошель Б. І. , розглянувши в порядку скороченого провадження в місті Білій Церкві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області, треті особи: Виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області, Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації про визнання відмови протиправною та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що він є потерпілим від наслідків аварії на ЧАЕС 4 категорії, з липня 1986 року по теперішній час проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, 24.01.1997 року він отримав посвідчення потерпілого 4 категорії, однак його втратив, збереглася лише ксерокопія цього посвідчення, тому він звернувся до управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради та Київської обласної державної адміністрації в особі Департаменту соціального захисту населення із заявою щодо видачі дублікату посвідчення. Однак, управління СЗН відмовило йому посилаючись на лист Департаменту СЗН Київської ОДА № 05-49-709 від 27.03.2015 року, яким зобов'язано УСЗН не приймати документи громадян на оформлення посвідчень постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76 від 28.12.2014 року виключено абзац п'ятий частини другої ст. 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме виключено зону посиленого радіоекологічного контролю, Київська обласна державна адміністрація також відмовила у видачі дублікату посвідчення посилаючись на внесені зміни до законодавства, відповідач вважає, що немає законних підстав для надання йому статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4, оскільки з 01.01.2015 року вказані посвідчення не оформляються. Позивач просив суд визнати відмову ОСОБА_2 соціального захисту населення Білоцерківської міської ради щодо видачі йому дублікату посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4 протиправною та зобов'язати ОСОБА_2 соціального захисту населення Білоцерківської міської ради прийняти його документи, підготувати подання до виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області для направлення його до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації для вирішення питання щодо видачі йому дубліката посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4.

Відповідач ОСОБА_2 соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області та третя особа Виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області направили до суду письмові заперечення на позов, в яких просили розгляд справи проводити за їхньою відсутністю.

Третя особа Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації до суду своїх заперечень, відповідно до ст. 183-2 КАС України, не направив.

Суд, вивчивши надані відповідачами заперечення на позов, прийшов до висновку про можливість ухвалення у справі законного судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, а тому на підставі ст. 183-2 КАС України справа розглянута в порядку скороченого провадження.

Суд, оглянувши матеріали справи, дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушення з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 01.11.1982 року по теперішній час зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, пр..Будівельників, 4, кв. 33, що підтверджено копією паспорта та довідкою ОСОБА_2 адміністративних послуг Білоцерківської міської ради №2073 від 12.06.2017 року.

Крім того, позивач має статус особи, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986 - 1993 роках, категорія 4, що підтверджується копією посвідчення НОМЕР_1, яке було видано Київською облдержадміністрацією 24.01.1997 року.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 втратив посвідчення громадянина, який постійно проживає на територіях зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986 - 1993 роках, категорія 4, що підтверджується копією посвідчення Серії В-П №427859, про що було здійснено оголошення шляхом публікації в газеті.

Позивач у зв'язку з втратою оригіналу посвідчення потерпілого 4 категорії звернувся до УСЗН Білоцерківської міської ради із заявою щодо видачі його дублікату.

Проте листом від 08.06.2017 року № 4017 за результатами розгляду заяви позивача УСЗН Білоцерківської міської ради повідомив про відсутність правових підстав для видачі позивачу дублікату посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, посилаючись на лист Департаменту СЗН Київської ОДА № 05-49-709 від 27.03.2015 року та мотивувавши тим, що Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 року № 76-VIII внесено зміни до Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме, виключено зону посиленого радіоекологічного контролю, з 01.01.2015 року позивач не проживає на території радіоактивного забруднення та не має статусу потерпілої особи внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4.

Позивач, вважаючи свої права порушеними, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно зі ст.ст. 9,11,14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи. До потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать: 4) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років. Для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: 1) інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1; 4) особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.

Стаття 15 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"передбачає підстави для визначення статусу громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Так, відповідно до ч.3, 4 зазначеної статті підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, врегульований постановою КМУ № 51 від 20 січня 1997 року.

Відповідно до п.п.1,2, 10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Видача посвідчень потерпілим від Чорнобильської катастрофи, провадиться обласними державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання.

Суд зазначає, що в зв'язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76 від 28.12.2014 року жодна з наведених вище правових норм чинність не втратила та діє в редакції, вказаній вище в постанові суду.

Так, Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року виключено абзац 5 ч.2 статті 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме виключено зону посиленого радіоекологічного контролю. ОСОБА_3 набрав чинності з 01 січня 2015 року.

Однак, зазначена норма жодним чином не впливає на спірні правовідносини.

Аналізуючи зміни у законодавстві, зокрема, внесені Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», суд дійшов до висновку про те, що виключення із правового регулювання такої зони, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, як зона посиленого радіоекологічного контролю, мало наслідком лише скасування компенсацій та пільг особам, віднесеним до категорії 4, які були гарантовані державою до 01.01.2015 року.

Таким чином, виключення законодавцем з 01.01.2015 року з правового поля зони посиленого радіоекологічного контролю не позбавляє особу статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4, оскільки наявність такого статусу пов'язана, зокрема, з фактом постійного проживання або постійної роботи чи постійного навчання на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови проживання або роботи чи постійного навчання станом на 1 січня 1993 року у цій зоні не менше чотирьох років, в той час як зона посиленого радіоекологічного контролю існувала до 01.01.2015 року.

Отже, суд вважає, що статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4 зберігається за особою, якій він присвоєний, довічно, оскільки його отримання до 01.01.2015 року відбулось правомірно, а зміни, внесені до законодавства про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, жодним чином не вплинули на статус потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4, який було отримано до 01.01.2015 року.

Крім того, позивач не звертається за вирішенням питання щодо встановлення йому статусу потерпілого 4 категорії, цей статус йому вже було встановлено та підтверджено уповноваженим органом, про що видано відповідне посвідчення, оригінал якого позивач втратив, а факт постійного проживання позивача на території зони посиленого радіоекологічного контролю станом на 1 січня 1993 року у цій зоні не менше чотирьох років підтверджено відповідними документами, тому він звернувся щодо видачі йому дублікату посвідчення потерпілого 4 категорії.

Відповідно до п.11 вказаного вище Порядку видачі посвідчень, у разі втрати або псування посвідчення замість нього видається дублікат на підставі раніше поданих документів, зазначених у пункті 10 цього Порядку, а також особистої заяви (з поясненням обставин втрати або псування посвідчення і зазначенням його номера і дати видачі) та публікації в пресі повідомлення про визнання втраченого посвідчення недійсним.

Дублікат видається органом, який видав посвідчення, або органом, який видає такі посвідчення за новим місцем проживання громадянина, на підставі завірених в установленому порядку копій документів, зазначених у пункті 10 цього Порядку. Угорі у лівому кутку посвідчення ставиться штамп або робиться чорним чорнилом надпис: "Дублікат. Видано замість посвідчення серії ... N ...".

У разі відшукання втраченого посвідчення воно підлягає обов'язковому здаванню для знищення органові, яким видано його дублікат.

Отже, видача відповідного посвідчення є повноваженнями Київської обласної державної адміністрації.

Адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Згідно з Рекомендаціями ОСОБА_4 Європи № R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої ОСОБА_4 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Повноваження відповідача в частині організації та координації роботи, пов'язаної з визначенням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за своєю правовою природою є дискреційним.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Водночас, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, на думку суду, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адміністративні послуги» від 06.09.2012 №5203-VI (далі - ОСОБА_3 № 5203-VI) адміністративна послуга - результат здійснення владних повноважень суб'єктом надання адміністративних послуг за заявою фізичної або юридичної особи, спрямований на набуття, зміну чи припинення прав та/або обов'язків такої особи відповідно до закону.

Суб'єкт надання адміністративної послуги - орган виконавчої влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, їх посадові особи, уповноважені відповідно до закону надавати адміністративні послуги.

Згідно частин 1, 2 статті 8 Закону № 5203-VI суб'єктом надання адміністративних послуг на кожну адміністративну послугу, яку він надає відповідно до закону, затверджуються інформаційна і технологічна картки, а у разі якщо суб'єктом надання є посадова особа, - органом, якому вона підпорядковується. Інформаційна картка адміністративної послуги містить інформацію, в тому числі, про суб'єкта надання адміністративної послуги та/або центр надання адміністративних послуг (найменування, місцезнаходження, режим роботи, телефон, адресу електронної пошти та веб-сайту). Інформаційна картка адміністративної послуги розміщується суб'єктом надання адміністративних послуг на його офіційному веб-сайті та у місці здійснення прийому суб'єктів звернень.

На сайті Київської обласної державної адміністрації розміщено інформацію щодо надання адміністративних послуг, що надаються структурними підрозділами Київської обласної державної адміністрації (http://www.kyiv-obl.gov.ua/administrativni_poslugi).

У вказаному переліку зазначено структурний підрозділ, що є суб'єктом надання послуги з видачі посвідчень постраждалого від Чорнобильської катастрофи: Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації.

Таким чином, прийом та опрацювання документів щодо підготовки позитивного висновку про видачу посвідчення постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи здійснюється відповідачем як центром надання адміністративних послуг.

Посилання відповідача та третії особи на внесення змін до Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» на підставі Закону України від 28 грудня 2014 року № 76-VІІІ, суд вважає неправомірними та розцінює, як звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод позивача.

Відповідно до ч. 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що дії відповідача щодо відмови позивачу у прийнятті документів для видачі йому дубліката посвідчення категорії 4, є протиправними, оскільки не відповідають вимогам вищевказаного Закону та підзаконних актів.

Суд, з метою захисту прав позивача, вважає за необхідне зобов'язати ОСОБА_2 соціального захисту населення Білоцерківської міської ради прийняти його документи, підготувати подання до виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області для направлення його до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації для вирішення питання щодо видачі йому дубліката посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4.

Керуючись ст.ст. 8,19,22 Конституції України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", постановою КМУ від 20 січня 1997 року № 51 «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст.ст. 2, 6, 17, 71, 158-163,167,185,186 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії ОСОБА_2 соціального захисту населення Білоцерківської міської ради, що полягають у відмові ОСОБА_1 у видачі дублікату посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 4.

Зобовязати ОСОБА_2 соціального захисту населення Білоцерківської міської ради прийняти документи ОСОБА_1, підготувати та направити подання до виконавчого комітету Білоцерківської міської ради для направлення його до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації для вирішення питання щодо видачі ОСОБА_1 дублікату посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 4.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_5