Справа № 809/1566/17
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" грудня 2017 р. Справа № 809/1566/17
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Скільського І.І.,
за участю секретаря Волочій Л.І.,
представника позивача: Тугая І.М.,
представника відповідача: Боднарука Я.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу
за позовом: ОСОБА_1 ,
до Управління Служби Безпеки України в Івано-Франківській області,
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
ВСТАНОВИВ:
14.11.2017 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Служби Безпеки України в Івано-Франківській області (далі - відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання видати посвідчення ветерана військової служби.
Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги, згідно додаткових пояснень до позовної заяви, підтримали. Пояснили суду, що ОСОБА_1 бездоганно прослужив на військовій службі 24 роки 06 місяців та 29 днів у календарному обчисленні та 30 років 05 місяців 17 днів у пільговому обчисленні, що відповідно до ст.5, 10 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист» дає право на їх одержання. Поряд з цим, зазначили, що правова позиція Вищого адміністративного суду України з цього приводу визначена в ухвалі від 05.09.2013 року у справі №2а-895/12/2170, де визначено правомірними дії щодо обчислення вислуги років для нарахування та виплати особам рядового і начальницького складу надбавки за вислугу років з врахуванням часу їхнього навчання у цивільних вищих навчальних закладах в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби. На підставі наведеного просили позов задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з мотивів, викладених у письмовому запереченні (а.с.15-16). Суду пояснив, що загальна військова служба позивача становить 22 роки 1 місяць і 3 дні у календарному обчисленні, а також 5 років 10 місяців 18 днів у пільговому 28 років 1 місяць і 21 день. Зазначив, що час навчання позивача у цивільному вищому навчальному закладі не відноситься до військової служби і не може бути обрахований до вислуги років, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист». На підставі наведеного в задоволенні позову просив відмовити.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, а також представника відповідача, дослідивши докази, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 з 27.08.1992 по 31.12.2012 проходив військову службу в органах СБУ на посадах офіцерського складу. Наказом голови СБУ від 17.12.2012 168-ос позивач був звільнений з військової служби за підпунктом "а" пункту 61 та підпунктом "б" пункту 63 (за станом здоров`я, обмежено придатний до військової служби) Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України в запас Служби безпеки України з 31.12.2012, що підтверджується даними про звільнення військовослужбовця (а.с. 8).
Після звільнення з військової служби позивачем подано заяву до відповідача про видачу посвідчення ветерана військової служби і нагрудного знака відповідно до ст. ст. 5, 10 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист", оскільки прослужив на військовій службі більше 25 років.
В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що період військової служби позивача становить:
- військова служба в збройних силах 02.07.1986 по 01.06.1988 року та становить 1 рік 10 місяців і 29 днів.
- військова служба на офіцерських посадах СБУ з 27.08.1992 по 31.12.2012 та становить 20 років 4 місяці і 4 дні.
- вислуга років у пільговому обчисленні 5 років 10 місяців 18 днів.
А тому загальна військова служба позивача становить 28 років 01 місяць і 21 день (а.с.9).
При вирішенні даного спору, суд виходив з наступного нормативного регулювання спірних правовідносин.
Відповідно п.1 ст. 5 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист" ветеранами військової служби визнаються громадяни України, які бездоганно прослужили на військовій службі, в органах внутрішніх справ, податковій міліції, державній пожежній охороні, державній кримінально-виконавчій службі України, органах і підрозділах цивільного захисту, державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України 25 і більше років у календарному або 30 та більше років у пільговому обчисленні (з яких не менше 20 років становить вислуга у календарному обчисленні) і звільнені в запас або у відставку відповідно до законодавства України або колишнього Союзу РСР чи держав СНД.
Крім цього, відповідно до ч.1 ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист", посвідчення та нагрудні знаки вручаються ветеранам військової служби.
Згідно довідки Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області від 07.12.2017 року №11/437 щодо заходів дисциплінарного впливу стосовно ОСОБА_1 встановлено, що за період військової служби в органах Служби безпеки України на офіцерських посадах СБУ з 27.08.1992 по 31.12.2012 до ОСОБА_1 застосовувались наступні заходи дисциплінарного впливу:
- дисциплінарні заохочення 13 разів;
- дисциплінарні стягнення відсутні. (а.с.37 ).
Відповідно до копії диплому серії НОМЕР_1 від 25.06.1992 позивач закінчив Івано-Франківський інститут нафти і газу за спеціальністю технологія машинобудування, металорізальні верстати та інструменти та рішенням державної екзаменаційної комісії від 25.06.1992 присвоєно кваліфікацію інженера-механіка (а.с. 35).
У судовому засіданні позивач та його представник зазначили що відповідачем безпідставно не зараховано час його навчання у цивільному вузі до військової служби, крім того вказали на те, що Закон України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» застосовуючи поняття «календарна» та «пільгова» вислуга років, не визначає їх зміст та порядок обчислення, також не визначають порядку обчислення вислуги і Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» та затверджене Указом Президента України 27.12.2007 року № 1262 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України а тому вказані поняття мають застосовуватися у значенні, що визначенні іншими законами України а саме Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» яким зокрема змінено порядок нарахування вислуги років для осіб, які навчалися у цивільних вищих навчальних закладах.
Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.
Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Статтею 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» встановлено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії.
Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються: до вислуги років поліцейським, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.
Враховуючи наведене суд зазначає, що норми Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки вказаний Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.
Частиною першою статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" встановлено, що початком проходження військової служби вважається:
1) день відправлення у військову частину з обласного збірного пункту - для громадян, призваних на строкову військову службу;
2) день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації;
3) день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних;
4) день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.
Частиною 6 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено виключний перелік видів військової служби:
- строкова військова служба;
- військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період;
- військова служба за контрактом осіб рядового складу;
- військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу;
- військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділенні військової підготовки;
- військова служба за контрактом осіб офіцерського складу;
- військова служба за призовом осіб офіцерського складу.
У відповідності до пп.2, п.2 ст. 61 Закону України "Про вищу освіту" - курсант це особа, яка в установленому порядку зарахована до вищого військового навчального закладу (закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання), військового інституту як підрозділу закладу вищої освіти і навчається з метою здобуття вищої освіти за певним ступенем та якій присвоєно військове звання рядового, сержантського і старшинського складу або спеціальне звання рядового, молодшого начальницького складу або таке звання вона мала під час вступу на навчання.
Відповідно до п.1 ст. 8 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" підготовка громадян України до військової служби включає патріотичне виховання, допризовну підготовку, підготовку призовників з військово-технічних спеціальностей, підготовку у військових оркестрах, військових ліцеях та ліцеях з посиленою військово-фізичною підготовкою, підготовку до вступу у вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів, військову підготовку у вищих навчальних закладах за програмою підготовки офіцерів запасу, фізичну підготовку, лікувально-оздоровчу роботу, підвищення рівня освітньої підготовки, вивчення державної мови.
Згідно статті 11 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова підготовка громадян України за програмою підготовки офіцерів запасу зазначеного закону встановлює: військова підготовка за програмою підготовки офіцерів запасу включається до навчальних планів вищого навчального закладу як окрема навчальна дисципліна. Програми військової підготовки розробляються згідно з вимогами кваліфікаційних характеристик офіцерів запасу за відповідною військово-обліковою спеціальністю. Порядок розроблення та затвердження кваліфікаційних характеристик офіцерів запасу та програм військової підготовки офіцерів запасу визначається Міністерством оборони України.
Громадянам України, які мають освітній ступінь вищої освіти не нижче бакалавра, пройшли повний курс військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу, склали встановлені іспити та атестовані до офіцерського складу, присвоюється відповідне первинне військове звання офіцера запасу. У разі потреби вони за наказом Міністра оборони України підлягають призову для проходження військової служби осіб офіцерського складу.
Відповідно до Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 27.12.2007 №1262/2007, це Положення визначає порядок проходження військової служби за контрактом особами офіцерського складу, сержантського і старшинського складу, рядового складу Служби безпеки України (далі - військовослужбовці Служби безпеки України), виконання ними військового обов`язку в запасі та особливості проходження військової служби в особливий період.
Крім того, це Положення застосовується також до відносин, що виникають у зв`язку з проходженням у Службі безпеки України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби.
Суд не бере до уваги посилання позивача та його представника на довідку Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області видану 28.12.2012 за №11/3 та 12.12.2017 за № 11/444 в якій загальний стаж позивача становить 30 років 05 місяців 17 днів в тому числі і навчання у ВНЗ - 2 роки 03 місяців 26 днів, оскільки така довідка видана для призначення пенсії ОСОБА_1 (а.с.8 ), (а.с. 34).
Отже, враховуючи наведене, час навчання позивача у цивільному вищому навчальному закладі, в тому числі проходження ним військової підготовки не відноситься до військової служби і не може бути обрахований до вислуги років передбаченої Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист",оскільки в цей час позивач не був призваний на військову службу, військова служба продовжилась після відповідного зарахування позивача на військову службу у органи безпеки з належним присвоєнням офіцерського військового звання.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно відмовлено у надані статусу ветерана військової служби, а тому вимоги позивача про зобов`язання видати йому посвідчення та нагрудний знак не підлягають до задоволення.
На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні позову відмовити.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 КАС України, апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення встановлених строків подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Скільський І.І.

Постанова складена в повному обсязі 19.12.2017.