Справа № 820/5359/17
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2017 р. справа № 820/5359/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Волошина Д.А., суддів - Мороко А.С., Панова М.М.,

за участю секретаря судового засідання - Маргвелані І.Л.,

представників позивача - Новохацької Н.Є., Вершкової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Партнер-С" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій, скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство "Партнер-С" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог просить суд:

- визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо неприйняття податкових накладних № 2 від 13.10.2017, № 3 від 14.10.2017, № 4 від 15.10.2017, № 5 від 15.10.2017, № 6 від 16.10.2017, № 7 від 17.10.2017, № 8 від 19.10.2017, № 9 від 19.10.2017, № 10 від 20.10.2017, № 11 від 20.10.2017, № 12 від 21.10.2017, № 13 від 22.10.2017, для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації: № 267353/32943455 від 03.11.2017 про відмову у реєстрації податкової накладної № 2 від 13.10.2017; № 264287/32943455 від 02.11.2017 про відмову у реєстрації податкової накладної № 3 від 14.10.2017; № 264288/32943455 від 02.11.2017 про відмову у реєстрації податкової накладної № 4 від 15.10.2017; № 264289/32943455 від 02.11.2017 про відмову у реєстрації податкової накладної № 5 від 15.10.2017; № 270167/32943455 від 06.11.2017 про відмову у реєстрації податкової накладної № 6 від 16.10.2017; № 270168/32943455 від 06.11.2017 про відмову у реєстрації податкової накладної № 7 від 17.10.2017; № 270169/32943455 від 06.11.2017 про відмову у реєстрації податкової накладної № 8 від 19.10.2017; № 270170/32943455 від 06.11.2017 про відмову у реєстрації податкової накладної № 9 від 19.10.2017; № 272619/32943455 від 07.11.2017 про відмову у реєстрації податкової накладної № 10 від 20.10.2017; № 272620/32943455 від 07.11.2017 про відмову у реєстрації податкової накладної № 11 від 20.10.2017; № 272622/32943455 від 07.11.2017 про відмову у реєстрації податкової накладної № 12 від 21.10.2017; № 272624/32943455 від 07.11.2017 про відмову у реєстрації податкової накладної № 13 від 22.10.2017.

- зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні ПП "Партнер-С" № 2 від 13.10.2017, № 3 від 14.10.2017, № 4 від 15.10.2017, № 5 від 15.10.2017, № 6 від 16.10.2017, № 7 від 17.10.2017, № 8 від 19.10.2017, № 9 від 19.10.2017, № 10 від 20.10.2017, № 11 від 20.10.2017, № 12 від 21.10.2017, № 13 від 22.10.2017.

Позивач вважає, що дії відповідача є протиправними, а рішення є неправомірними, необґрунтованими, безпідставними через відсутність доказів порушення підприємством податкового законодавства.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили суд їх задовольнити, з посиланням на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи.

Судом встановлено, що Приватне підприємство "Партнер-С" спеціалізується на оптовій торгівлі зерном (код за КВЕД ДК 009:2010 - 46.21: оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин).

Із матеріалів справи вбачається, що між Приватне підприємство "Партнер-С" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд" (покупець) укладено договір поставки товару № Х-980/18 від 10.10.2017.

Предметом даного договору є товар українського походження, врожаю 2017 року, а саме насіння соняшнику.

Згідно видаткової накладної № РН131001 від 13 жовтня 2017 року, Приватним підприємством "Партнер-С" поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд" соняшник врожаю 2017 року на суму 320674,30 грн, у зв'язку із чим виписано податкову накладну № 2 від 13.10.2017.

Згідно видаткової накладної № РН141001 від 14 жовтня 2017 року, Приватним підприємством "Партнер-С" поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд" соняшник врожаю 2017 року на суму 471783,35 грн, у зв'язку із чим виписано податкову накладну № 3 від 14.10.2017.

Згідно видаткової накладної № РН151001 від 15 жовтня 2017 року, Приватним підприємством "Партнер-С" поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд" соняшник врожаю 2017 року на суму 268667,11 грн, у зв'язку із чим виписано податкову накладну № 4 від 15.10.2017.

Згідно видаткової накладної № РН151002 від 15 жовтня 2017 року, Приватним підприємством "Партнер-С" поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд" соняшник врожаю 2017 року на суму 540048,73 грн, у зв'язку із чим виписано податкову накладну № 5 від 15.10.2017.

Згідно видаткової накладної № РН161001 від 16 жовтня 2017 року, Приватним підприємством "Партнер-С" поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд" соняшник врожаю 2017 року на суму 994686,53 грн, у зв'язку із чим виписано податкову накладну № 6 від 16.10.2017.

Згідно видаткової накладної № РН171001 від 17 жовтня 2017 року, Приватним підприємством "Партнер-С" поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд" соняшник врожаю 2017 року на суму 618591,51 грн, у зв'язку із чим виписано податкову накладну № 7 від 17.10.2017.

Згідно видаткової накладної № РН191001 від 19 жовтня 2017 року, Приватним підприємством "Партнер-С" поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд" соняшник врожаю 2017 року на суму 264870,08 грн, у зв'язку із чим виписано податкову накладну № 8 від 19.10.2017.

Згідно видаткової накладної № РН191002 від 19 жовтня 2017 року, Приватним підприємством "Партнер-С" поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд" соняшник врожаю 2017 року на суму 107066,69 грн, у зв'язку із чим виписано податкову накладну № 9 від 19.10.2017.

Згідно видаткової накладної № РН201001 від 20 жовтня 2017 року, Приватним підприємством "Партнер-С" поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд" соняшник врожаю 2017 року на суму 270881,16 грн, у зв'язку із чим виписано податкову накладну № 10 від 20.10.2017.

Згідно видаткової накладної № РН201002 від 20 жовтня 2017 року, Приватним підприємством "Партнер-С" поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд" соняшник врожаю 2017 року на суму 201685,28 грн, у зв'язку із чим виписано податкову накладну № 11 від 20.10.2017.

Згідно видаткової накладної № РН211001 від 21 жовтня 2017 року, Приватним підприємством "Партнер-С" поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд" соняшник врожаю 2017 року на суму 602641,08 грн, у зв'язку із чим виписано податкову накладну № 12 від 21.10.2017.

Згідно видаткової накладної № РН221001 від 22 жовтня 2017 року, Приватним підприємством "Партнер-С" поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд" соняшник врожаю 2017 року на суму 291730,04 грн, у зв'язку із чим виписано податкову накладну № 13 від 22.10.2017.

Факт здійснення господарської операції за договором поставки товару № Х-980/18 від 10.10.2017 підтверджується наявними у матеріалах рахунками-фактурами № СФ131001 від 13 жовтня 2017 року, № СФ141001 від 14 жовтня 2017 року, № СФ151001 від 15 жовтня 2017 року, № СФ151002 від 15 жовтня 2017 року, № СФ161001 від 16 жовтня 2017 року, № СФ171001 від 17 жовтня 2017 року, № СФ191001 від 19 жовтня 2017 року, № СФ191002 від 19 жовтня 2017 року, № СФ201001 від 20 жовтня 2017 року, № СФ201002 від 20 жовтня 2017 року, № СФ211001 від 21 жовтня 2017 року, № СФ221001 від 22 жовтня 2017 року, розрахунками ціни товару, виписками по рахункам, довіреностями № Х00012834, № Х00012918.

Суд зазначає, що Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Згідно підпунктів "а", "б" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів;

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 Податкового кодексу України).

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Судом встановлено, що, на виконання вищевказаних норм законодавства, Приватним підприємством "Партнер-С" подано на реєстрацію в ЄДР податкові накладні № 2 від 13.10.2017, № 3 від 14.10.2017, № 4 від 15.10.2017, № 5 від 15.10.2017, № 6 від 16.10.2017, № 7 від 17.10.2017, № 8 від 19.10.2017, № 9 від 19.10.2017, № 10 від 20.10.2017, № 11 від 20.10.2017, № 12 від 21.10.2017, № 13 від 22.10.2017.

26 жовтня 2017 року Державною податковою службою України створено квитанції №1, якими зазначено що відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567. За результатами оцінювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 1206.

За приписами пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних / розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3 статті 74 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" № 1246 від 29.12.2010, податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно пункту 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні приписи містить підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, згідно яких реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної / розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У відповідності до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній / розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Матеріалами справи підтверджено, що повідомленнями № 9, № 10, № 11, № 12 від 27.10.2017, № 10, № 11, № 12, № 13 від 31.10.2017, № 1, № 2, № 3, № 4 від 01.11.2017 позивач повідомив контролюючий орган про те, що реалізований товар, а саме соняшник врожаю 2017 року придбано у Товариства з обмеженою відповідальністю "Золота Нива 1", на підтвердження чого надано договір поставки № 15/08-143 від 15.08.2014 разом із додатковою угодою від 10.04.2017, банківською випискою № БВ-0000036 від 21.08.2014, податкові накладні № 4/2 від 21.08.2014, № 16 від 10.04.2017, видаткову накладну № від 02.10.2017.

Таким чином, предметом поставки за договором № Х-980/18 від 10.10.2017 був соняшник врожаю 2017 року придбаний у Товариства з обмеженою відповідальністю "Золота Нива 1", що підтверджується наявними у матеріалах справи документами бухгалтерського обліку.

Як вбачається із матеріалів справи, комісією ДФС прийнято рішення про відмову у реєстрації податкових накладних № 2 від 13.10.2017, № 3 від 14.10.2017, № 4 від 15.10.2017, № 5 від 15.10.2017, № 6 від 16.10.2017, № 7 від 17.10.2017, № 8 від 19.10.2017, № 9 від 19.10.2017, № 10 від 20.10.2017, № 11 від 20.10.2017, № 12 від 21.10.2017, № 13 від 22.10.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних № 267353/32943455 від 03.11.2017, № 264287/32943455 від 02.11.2017, № 264288/32943455 від 02.11.2017, № 264289/32943455 від 02.11.2017, № 270167/32943455 від 06.11.2017, № 270168/32943455 від 06.11.2017, № 270169/32943455 від 06.11.2017, № 270170/32943455 від 06.11.2017, № 272619/32943455 від 07.11.2017, № 272620/32943455 від 07.11.2017, № 272622/32943455 від 07.11.2017, № 272624/32943455 від 07.11.2017.

Суд зазначає, що абзацем 1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" № 190 від 29.03.2017 встановлено, що комісія Державної фіскальної служби приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Абзацем 2 Постанови № 190 визначено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

Таким чином, суд приходить до висновку, що рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, у даному випадку, або "надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування", або "надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування".

Проте, в рішенні не зазначено які саме документи складені з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Отже, на думку суду, оскаржувані рішення не містять чіткого визначення підстав для прийняття Комісією рішення про відмову в реєстрації податкових накладних.

Суд також зазначає, що факт зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарських операцій, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна / розрахунок коригування.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарської операції між позивачем та ТОВ "Кернел-Трейд", та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних № 2 від 13.10.2017, № 3 від 14.10.2017, № 4 від 15.10.2017, № 5 від 15.10.2017, № 6 від 16.10.2017, № 7 від 17.10.2017, № 8 від 19.10.2017, № 9 від 19.10.2017, № 10 від 20.10.2017, № 11 від 20.10.2017, № 12 від 21.10.2017, № 13 від 22.10.2017.

Відтак, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення є необґрунтованими, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковими накладними, у реєстрації яких відмовлено, а тому є такими, що підлягають скасуванню.

Суд зазначає, що адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб'єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції. При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до абзацу 3 пункту 10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду "Про судове рішення в адміністративній справі" від 20.05.2013 № 7, суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача прийняти рішення певного змісту за винятком випадків, коли суб'єкт владних повноважень відповідно до закону приймає рішення на власний розсуд.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень, виконуючи цілі, встановлені адміністративним судочинством щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення) передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається і не може втручатися в дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Так, відповідно до частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з пунктом другим частини четвертої статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

За приписами пункту 2 частини 2 статті 62 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Аналізуючи дані положення кодексу, можна дійти висновку, що законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов'язувати суб'єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

Окрім того, суд звертає увагу на приписи п.п.19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМ України № 1246 від 29.12.2010, (зі змінами), яким передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду). У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

У першому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, яке ухвалюється саме Комісією ДФС.

У другому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної, при цьому датою реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, нормами Податкового кодексу України та Порядку чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної та можливості зазначення дати її реєстрації.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України як чинний міжнародний договір, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України N 475/97-ВР від 17.07.97; Конвенція набула чинності для України 11.09.97.

За приписами статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" № 3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява N 28924/04) констатував: "50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов'язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява N 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

В даному випадку, задоволення позовної вимоги щодо зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 2 від 13.10.2017, № 3 від 14.10.2017, № 4 від 15.10.2017, № 5 від 15.10.2017, № 6 від 16.10.2017, № 7 від 17.10.2017, № 8 від 19.10.2017, № 9 від 19.10.2017, № 10 від 20.10.2017, № 11 від 20.10.2017, № 12 від 21.10.2017, № 13 від 22.10.2017 є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Поряд із тим, суд зазначає, що достатнім та допустимим способом захисту прав позивача є скасування рішень комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, а тому позовні вимоги в частині визнання протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо неприйняття податкових накладних № 2 від 13.10.2017, № 3 від 14.10.2017, № 4 від 15.10.2017, № 5 від 15.10.2017, № 6 від 16.10.2017, № 7 від 17.10.2017, № 8 від 19.10.2017, № 9 від 19.10.2017, № 10 від 20.10.2017, № 11 від 20.10.2017, № 12 від 21.10.2017, № 13 від 22.10.2017 задоволенню не підлягають.

Суд вказує, що відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

А згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятих ним рішень.

Таким чином, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись статтями 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов Приватного підприємства "Партнер-С" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій, скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 267353/32943455 від 03.11.2017, № 264287/32943455 від 02.11.2017, № 264288/32943455 від 02.11.2017, № 264289/32943455 від 02.11.2017, № 270167/32943455 від 06.11.2017, № 270168/32943455 від 06.11.2017, № 270169/32943455 від 06.11.2017, № 270170/32943455 від 06.11.2017, № 272619/32943455 від 07.11.2017, № 272620/32943455 від 07.11.2017, № 272622/32943455 від 07.11.2017, № 272624/32943455 від 07.11.2017.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: № 2 від 13.10.2017, № 3 від 14.10.2017, № 4 від 15.10.2017, № 5 від 15.10.2017, № 6 від 16.10.2017, № 7 від 17.10.2017, № 8 від 19.10.2017, № 9 від 19.10.2017, № 10 від 20.10.2017, № 11 від 20.10.2017, № 12 від 21.10.2017, № 13 від 22.10.201, подані Приватним підприємством "Партнер-С".

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь Приватного підприємства "Партнер-С" (вул. Салтівське шосе, буд. 67-а, м. Харків, 61038, ) судові витрати в розмірі 17600 (сімнадцять тисяч шістсот) грн за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04655, ).

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 18 грудня 2017 року.

Головуючий суддя Д.А. Волошин

Судді А.С. Мороко

М.М. Панов