Справа № 818/2010/17
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

14 грудня 2017 р. Справа № 818/2010/17

Суддя Сумського окружного адміністративного суду Савицька Н.В., розглянувши матеріали адміністративного позову комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про скасування постанов,-

В С Т А Н О В И В:

До Сумського окружного адміністративного суду звернулось Комунальне підприємство "Міськводоканал" Сумської міської ради з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, в якому просить :

- скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Ричкаль С.П. від 06.12.2017 про стягнення виконавчого збору в розмірі 188230,13 грн., прийняту у виконавчому провадженні ВП №47788535;

- скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Ричкаль С.П. від 07.12.2017 ВП №53599378 про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови від 06.12.2017 №47788535 зі стягнення виконавчого збору в розмірі 188230,13 грн.;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області () судовий збір пов'язаний з розглядом даної справи.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження в частині позовних вимог щодо скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 06.12.2017 у рамках ВП №47788535, виходячи із наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, законодавець чітко визначив, що суттю адміністративного судочинства є судовий контроль за діяльністю органів влади та місцевого самоврядування в сфері дотримання прав та свобод громадян та юридичних осіб за допомогою процесуального закону з певними особливостями, зокрема, обов'язку доказування правомірності своєї діяльності органами влади чи самоврядування.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України).

У частині першій статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, якщо закон встановлює інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, юрисдикція адміністративних судів на розгляд спорів зазначеної категорії не поширюється.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

З наведеного випливає, що положення Закону визначають підвідомчість спорів щодо оскарження рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення залежно від суду, який видав виконавчий документ.

Водночас, приписи частини другої ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" визначають, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Тобто, дія ч. 2 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" поширюється на оскарження в адміністративному суді не самої постанови про стягнення виконавчого збору, а виключно рішення, дії чи бездіяльності виконавця та посадових осіб державної виконавчої служби пов'язаних з виконанням вказаної постанови.

З матеріалів справи суддя вбачає, що оскаржувана постанова від 06.12.2017 винесена у рамках ВП №47788535, відкритого з примусового виконання Наказу від 01.04.2015 №920/1759/14 виданого Господарським судом Сумської області в господарській справі.

При цьому суд зазначає, що позивач є стороною цих виконавчих проваджень - боржником.

Отже, у даному випадку спірна постанова про стягнення виконавчого збору винесена відповідачем у межах виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду в господарській справі.

Частина 1 статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Таким чином правила статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України встановлюють інший порядок судового оскарження дій або бездіяльності державного виконавця при виконанні рішень господарських судів.

Отже, суд зазначає, що постанова державного виконавця, прийнята у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення суду по господарській справі, повинна бути оскаржена до суду, який видав виконавчий документ

Вказана позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними в постановах від 24.02.2016 року № 6-3077цс15 та від 08.11.2016 року № 21-5539а15, які відповідно до ст. 244-1 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковими для врахування.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що дану справу в частині позовних вимог про скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 06.12.2017 у рамках ВП № 47788535 не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, а підлягає розгляду Господарським судом Сумської області.

Відповідно до п. 1 ч.1ст. 109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. ст. 107, 109, 165, 186 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області в частині позовних вимог щодо скасування постанови від 06.12.2017 про стягнення виконавчого збору у рамках ВП №47788535.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Н.В. Савицька