Справа № 822/2959/17
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2959/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіПетричковича А.І.
при секретаріЯворській І.Ю.
за участі:представників позивача Шостацької Т.В., Яцухи С.В., представника відповідача Сумина Б.В., представника третьої особи ОСОБА_6,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області до Смотрицького будинку-інтернату для громадян похилого віку та інвалідів, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Хмельницька обласна рада, про застосування заходів реагування, -

ВСТАНОВИВ:

27.10.2017 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області звернулася до суду з позовом №01-4102/19 від 26.10.2017, в якому просить: "Вжити заходів реагування щодо повного зупинення експлуатації Смотрицького будинку-інтернату для громадян похилого віку та інвалідів, Хмельницької обласної ради, розташованого за адресою: Хмельницька область, Дунаєвецький район, с. Смотрич, вул. Д. Бачинського, 1, та зобов'язати директора Смотрицького будинку-інтернату для громадян похилого віку та інвалідів, Хмельницької обласної ради, зупинити експлуатацію до повного усунення недоліків, зазначених в акті складеному за результатами проведення планової (позапланової) перевірки щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенного та пожежної безпеки №198 від 13.10.2017 року.".

Відповідно до ухвали від 10.11.2017, суд перейшов із скороченого провадження (ст.183-2 КАС України) до розгляду за загальними правилами КАС України і залучив в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Хмельницьку обласну раду ( стор. 64 - 65 справи т.1).

Представники позивача в судовому засіданні підтвердили викладені в позовній заяві обставини і покликаючись на ті ж докази, які вказані у позові, просили позов задовольнити. Додатково пояснили, що на виконання протокольної ухвали суду провели за участю відповідача огляд приміщень інтернату, про що складена довідка, якою підтверджується факт усунення більшості порушень, однак вважають, що не усунуті порушення також є підставою для задоволення позову. Не встановлення цих порушень при численних перевірках до 2017 року пояснили суб"єктивним фактором, яким є особи перевіряючих, які у попередні роки проводили перевірки відповідача.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, про що надав суду письмове заперечення №284 від 09.11.2017, письмові пояснення №290 від 22.11.2017 та №299 від 04.12.2017 (стор. 46-53, 71-72, 158-159 справи т.1). Суду пояснив, що фактично усунуті всі порушення крім тих, які потребують значних фінансових ресурсів, яких інтернат не має. Інтернат функціонує з 2004 року і неодноразово перевірявся, однак жодного разу за результатами перевірок не ставилося питання про зупинення експлуатації інтернату за аналогічних порушеннях, які були зафіксовані в 2017 році.

Представник третьої особи в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову. Додатково пояснив, що Хмельницькою обласною радою вживаються заходи щодо виділення з бюджету коштів для інтернату, що буде відображено в обласному бюджеті на 2018 рік, докази чого надані суду.

Заслухавши учасників судового розгляду і дослідивши докази по справі, суд приходить до таких висновків, враховуючи наступне.

На підставі наказу ГУ ДСНС України у Хмельницькій області №550 від 27 вересня 2017 року "Про проведення позапланових перевірок" та Посвідчення на проведення перевірки №6629 від 27.09.2017 року, з 11.10.2017 по 13.10.2017, посадовими особами ДСНС проведено позапланову перевірку відповідача, що стверджено Актом №198 від 13.10.2017 складеним за результатами проведення позапланової перевірки щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенного та пожежної безпеки (далі - Акт №198 від 13.10.2017), примірник якого одержано директором Смотрицького будинку-інтернату для громадян похилого віку та інвалідів ОСОБА_5 13.10.2017. Відповідно до Опису виявлених порушень Акту №198 від 13.10.2017, зафіксовано 39-ть порушень. (стор. 18-23 справи т.1).

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 5 квітня 2007 року №877-V (далі - Закон № 877-V).

Відповідно до абз.1 ч.5 ст.4 Закону №877-V, виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Згідно з ч.7 ст.7 Закону №877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Відповідно до п. 12 ч.1 ст. 67 Кодексу цивільного захисту України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Частинами 1-2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов'язані застосовувати санкції, визначені законом. У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Обов'язковою умовою для вжиття застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств є наявність порушень, які створюють загрозу життю та здоров'ю людей, тому до усунення саме таких порушень слід застосовувати заходи реагування у сфері державного нагляду.

У судовому засіданні сторони визнають і не оспорюють усунення відповідачем порушень зафіксованих Актом №198 від 13.10.2017, тому це відповідно до вимог ч.3 ст.72 КАС України не потребує доказуванню у цій адміністративній справі, крім:

1) п.2 - приміщення адміністративного корпусу не обладнані автоматичною пожежною сигналізацією ( порушено п. 1.2 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України №1417 від 30.12.2014 (зі змінами), зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за №252/26697 (далі - НАПБ А.01.001-2014), п.1.5 табл. А.1 дод. А ДБН В2.5-56:2014);

2) п.3 - сигнали від приладу приймально-контрольного пожежного системи протипожежного захисту не виведені на пульт централізованого спостереження ( порушено п. 1.4 розділу V НАПБ А.01.001-2014, п. 5.8 ДБН В. 2.5-56:2014);

3) п.4 - будинок-інтернат не обладнаний системою оповіщення третього типу ( порушено п. 1.2 розділу V НАПБ А.01.001-2014, п. 18 табл. Б.1 додаток Б ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту, п. 7.6 ДБН В. 2.2-18-2007);

4) п.8 - оздоблення стін та стелі в адміністративному та житловому корпусах виконані з горючих матеріалів ( порушено п.2.17 розділ III НАПБ А.01.001-2014);

5) п.38 - територію будинку-інтернату не забезпечено водою для цілей зовнішнього протипожежного водопостачання ( порушено п.3.6 розділу V НАПБ А.01.001-2014);

6) п.39 - не забезпечений 10 % запас пожежних сповіщувачів на об'єкті, від кількості змонтованих в системі протипожежного захисту ( порушено п. 1.4 розділу V НАПБ А.01.001-2014).

Крім Акту №198 від 13.10.2017 позивачем було складено Припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки №195 від 13.10.2017, яким відповідачу вказано на виявлені порушення і надано строк для їх усунення в тому числі для згаданих 6-ти порушень, які залишились невиконаними на час розгляду справи до 13.12.2017 року ( стор. 207 - 211 справи т.1).

Отже, відповідачем усунуто 32-а з 39-и порушень, що становить 82%, які зафіксовані в Акті №198 від 13.10.2017 і на час прийняття рішення судом не закінчився строк самостійного усунення порушень, що відповідно вказує на відсутність підстав для повного зупинення експлуатації інтернату.

Цей висновок суду фактично підтверджує позивач, адже просить: 1) вжити заходів реагування щодо повного зупинення експлуатації Смотрицького будинку-інтернату для громадян похилого віку та інвалідів, Хмельницької обласної ради, розташованого за адресою: Хмельницька область, Дунаєвецький район, с. Смотрич, вул. Д. Бачинського, 1; 2) зобов'язати директора Смотрицького будинку-інтернату для громадян похилого віку та інвалідів, Хмельницької обласної ради, зупинити експлуатацію до повного усунення недоліків, зазначених в акті складеному за результатами проведення планової (позапланової) перевірки щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенного та пожежної безпеки №198 від 13.10.2017 року. Тобто, позивач заявляє фактично 2-ві вимоги, які на думку суду, не є вимогою про повне зупинення експлуатації інтернату в розумінні ч.7 ст.7 Закону №877-V, так як ці вимоги стосуються: 1) вжиття відповідачем заходів щодо повного зупинення експлуатації Смотрицького будинку-інтернату для громадян похилого віку та інвалідів; 2) зобов"язання директора Смотрицького будинку-інтернату для громадян похилого віку та інвалідів, зупинити експлуатацію до повного усунення недоліків, зазначених в акті, адже вжиття заходів - це проведення певної роботи (замовлення послуг, інше) і зобов"язання посадової особи вчинити певні дії - це дії цієї особи (написання звернень про виділення коштів, інше), а питання повного зупинення роботи вирішує тільки суд, коли до нього звертаються з відповідним позовом про зупинення і для цього є законні підстави.

Крім цього, суд вважає, що відсутність у приміщенні адміністративного корпусу автоматичної пожежної сигналізації не може бути підставою повного зупинення експлуатації всього інтернату, який має ще житловий корпус, який обладнаний сигналізацією, про що свідчить Договір №46 від 08.06.2017 і Акт №181 від 04.12.2017 на прийняття благодійної допомоги ( стор. 198 - 199 справи т.1). Це фактично не заперечує позивач, так як у п.3 Акту №198 від 13.10.2017 стверджує що сигнали від приладу приймально-пожежної системи протипожежного захисту не виведені на пульт централізованого спостереження, а цей висновок робить з відсутності договору. Тобто, позивач навіть не встановив відсутність сигналу, а цей свій висновок зробив формально, тільки з підстави відсутності правочину, чому суд дає критичну оцінку. Виконання пунктів під номерами 4, 8, 38, 39, також однозначно не свідчать про необхідність повної зупинки експлуатації інтернату, так як їх виконання потребує часу і коштів, які як встановлено судом Хмельницька обласна рада планує виділити відповідачу в 2018 році.

Пунктом 4 розділу 1 Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 року № 1417 визначено, що пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж.

Згідно із п. 26 ч. 1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України, небезпечний чинник - це складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров'ю людини. Пунктом 33 цієї ж статті визначено, що пожежна безпека - це відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов'язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю.

Відповідно до ч.1 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб'єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об'єктів або об'єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об'єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб'єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об'єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб'єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Отже, застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів можливе лише з підстав визначених ч.1 ст.70 Кодексу цивільного захисту України, коли це свідчить про можливість настання реальної загрози життю та здоров'ю людей. Тобто, наявність порушень на момент перевірки за встановлених у суді обставин, а саме: 1) надання позивачем строку для їх усунення, який не закінчився на час прийняття рішення судом; 2) усунення відповідачем 82% порушень зафіксованих у Акті №198 від 13.10.2017; 3) такі порушення, як: відсутність сигналізації в адміністративному корпусі; встановлення системи оповіщення третього типу; забезпечення території інтернату водою для цілей зовнішнього протипожежного водопостачання (резервуари чи гідранти) існували роками (фактично з 2004 року), але жодного разу при численних перевірках не були визнані підставою для повного зупинення діяльності інтернату і це не спростовує пояснення представників позивача про "суб"єктивний фактор", чому суд дав оцінку вище; 4) не коректність обгрунтування порушень ДБН-ами , які введені в 2014 році щодо будівель, які були побудовані до 2004 року ( більше 10-років до запровадження цих будівельних норм); 5) формулювання 2-х вимог зобов"язального характеру, які не є вимогою про повне зупинення інтернату в розумінні ч.7 ст.7 Закону №877-V; 6) перебування в інтернаті 35 людей з яких 8-м лежачих у зимову пору за відсутності з"ясування можливості перевести цих людей в інший заклад, як у відповідача, так і засновника - Хмельницької обласної ради і органу управління - Головного управління праці та соціального захисту населення і не повідомлення їх про ці проблемні питання, які існували роками; 7) докази надані суду третьою особою - Хмельницькою обласною радою про виділення (планування) коштів в обласному бюджеті 2018 року на усунення порушень відповідача, які потребують значних матеріальних затрат ( стор. 3 - 60 справи т.2), адже повне зупинення цього комунального закладу фактично унеможливить усунення порушень для яких і встановлений позивачем строк та можливого порушення прав 35-ти людей, які перебувають у інтернаті, на думку суду, в сукупності (7-м наведених судом обставин) не є підставою для повного зупинення експлуатації всього інтернату. При цьому, суд не ставить під сумнів наявність окремих порушень, які зафіксовані в Акті №198 від 13.10.2017, які потрібно усунути інтернату з допомогою органу управління і засновника протягом дійсно розумного строку і позивач не позбавлений права перевірити результат усунення порушень закладу у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст.71 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що суб'єкт владних повноважень не довів законність своїх вимог щодо повної зупинки діяльності Смотрицького будинку-інтернату для громадян похилого віку та інвалідів, що підтверджено доказами, які перевірено судом, тому позов не задовольняється.

На підставі викладеного, керуючись Кодексом цивільного захисту України, Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" і ст.ст. 4-15, 70-71, 86-87, 94, 99, 122, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області №01-4102/19 від 26.10.2017 року залишити без задоволення.

Копії ухвали надати сторонам, повний текст якої виготовлено 18.12.2017.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Суддя/підпис/А.І. Петричкович
"Згідно з оригіналом" Суддя А.І. Петричкович