Справа № 826/16820/16
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 грудня 2017 року № 826/16820/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Смолій І.В. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
про визнання протиправними дій, рішень та бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії
ОСБАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач, ОСОБА_1) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича (надалі по тексту - відповідач-1) та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі по тексту - відповідач-2) в якому просить суд з урахуванням заяв про зміну позовних вимог:

- визнати протиправним наказ Уповноваженої особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «Банк Михайлівський» №2 від 13.07.2016щодо продовження перевірки правочинів (у тому числі договорів)на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, на строк 6 місяців з дня початку ліквідаційної процедури ПАТ «Банк Михайлівський»;

- визнати протиправними дії Уповноваженої особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «Банк Михайлівський» щодо обмеження виплат позивачу та не включення інформації щодо виплати ОСОБА_1 відшкодування за договором банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» №980-066-000250176 від 23.05.2016 до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «Банк Михайлівський» не очікуючи результатів перевірки правочинів внести і надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни і доповнення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, якими включити до цього переліку інформацію щодо виплати ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) відшкодування за договором банківського (депозиту) «Перше знайомство» №980-066-000250176 від 23.05.2016;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на підставі внесених Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «Банк Михайлівський» змін і доповнень до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, виплатити ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) відшкодування за договором банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» №980-066-000250176 від 23.05.2016.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У зв'язку з припиненням повноважень судді ОСОБА_8 на підставі «Положення про автоматизовану систему документообігу в адміністративних судах» справу №826/16820/16, передано на розгляд головуючому судді Смолію І.В.

Ухвалою суду від 13.04.2017 вказану справу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 04.05.2017.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначено, що у зв'язку з тривалою невиплатою позивачу Фондом суми гарантованого відшкодування вкладу, розміщеного в ПАТ «Банк Михайлівський» та обмеженням виплат коштів за депозитним рахунком НОМЕР_2 на строк до 6 місяців з дня початку процедури ліквідації банку у зв'язку з проведенням перевірки правочинів вчинених банком на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними.

Представник позивача зазначив, що ОСОБА_5 отримала відшкодування в розмірі 136 672,37 грн., але не відомо, що стало підставою виплати відшкодування договір банківського вкладу (депозиту) №980-066-000250176 від 23.05.2016 чи договори позики, укладені між позивачем та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр».

Не включення своєчасно позивача до переліку вкладників призвело до протиправної бездіяльності та протиправності дій щодо обмеження виплати позивачу за рахунком.

Вимога позивача про виплату вкладу на підставі внесених Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» змін і доповнень до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є належним способом захисту.

Представник відповідача - 1 в письмових запереченнях з урахуванням змін позовних вимог зазначив, що дії щодо проведення перевірки правочинів зумовлені відображенням великої кількості внутрішніх банківських операцій за період з 18.05.2016 по 23.05.2016, операції по рахунку позивача здійснювались у вказаний період. Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено обов'язок уповноваженої особи здійснити перевірку правочинів, щодо виявлення ознак нікчемності. Уповноваженій особі заборонено до закінчення перевірки правочинів здійснювати дії щодо включення вкладників до Переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладми за рахунок коштів Фонду.

Представник відповідача -2 зазначив, що позивачем отримано суму належних до виплати грошових коштів в банку-агенті Фонду гарантування 27.01.2017 в розмірі 136 672,37грн.

У зв'язку з неявкою представників відповідача -1 та відповідач -2 у судове засідання, судом ухвалено про перехід до розгляду справи у порядку письмового провадження на підставі частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Михайлівський» укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» №980-066-000250176 від 23.05.2016, згідно з яким вкладник вносить, а банк приймає грошові кошти вкладника у розмірі 136672,37грн. та зараховує їх на вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_3 у гривні і зобов'язується виплачувати вкладнику суми вкладу та проценти.

Наявною у матеріалах справи копією квитанції №5354757 від 23.05.2016 підтверджено, що на рахунок НОМЕР_3, відкритий у ПАТ «Банк Михайлівський» ОСОБА_1 перераховано грошові кошти у розмірі 136 672,37грн.

На підставі постанови Правління Національного банку України «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» №14/БТ від 23.05.2016, виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» №812 від 23.05.2016, згідно з яким запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ірклієнка Юрія Петровича строком на 1 місяць з 23.05.2016 по 22.06.2016.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду строк тимчасової адміністрації продовжено до 22.07.2016 та продовжено повноваження Уповноваженої Фонду на здійснення тимчасової адміністрації до 22.07.2016 включно.

У подальшому, на підставі постанови Правління Національного банку України «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» №124-рш від 12.07.2016, виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку» №1213 від 12.07.2016 згідно з яким розпочато процедуру ліквідації публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» та призначено Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ірклієнка Юрія Петровича з 13.07.2016 по 12.07.2018 включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 01.09.2016 №1702 повноваження ліквідатора публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» делеговано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Волкову Олександру Юрійовичу з 05.09.2016 включно.

З урахуванням вказаного ОСОБА_1 звернулась з заявою 20.07.2016 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Ірклієнка Ю.П, щодо включень виплат на її користь до реєстру відшкодувань вкладникам ПАТ «Банк Михайлівський»

Листом №ЗГ3/3254 від 18.08.2016 позивача повідомлено про тимчасове обмеження виплати коштів за рахунком НОМЕР_2 на строк до шести місяців з дня початку процедури ліквідації банку, у зв'язку з перевіркою правочинів (договорів) вчинених (укладених) банком протягом року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів(договорів), що є нікчемними.

Вважаючи на підставі викладеного свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Стосовно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постановах від 16.02.2016 у справі №21-4846а15 та від 15.06.2016 у справі №826/20410/14, щодо того, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів, суд зазначає наступне.

Так, згідно з частиною першою статті 244І Кодексу адміністративного судочинства України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частиною першою статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Однак, суд вважає за доцільне та необхідне відступити від правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду України виходячи із нижче викладених мотивів.

Висновок Верховного Суду України у зазначеній постанові зводиться до того, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на вищевказані спірні правовідносини, які врегульовані нормами Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а тому спори, які виникають на стадії ліквідації банку належить розглядати в порядку господарського судочинства.

Проте, проаналізувавши положення Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» суд приходить висновком, що ним регулюються відносини щодо відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, які вирішуються в порядку господарського судочинства.

Однак, суд звертає увагу на те, що в даній адміністративній справі вирішуються спірні відносини в рамках Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Вказаний Закон є спеціальним, яким в свою чергу врегульовано правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України (статті 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Системний аналіз положень вищезазначеного Закону дає підстави суду дійти до висновку, що в даному випадку ліквідаційна процедура, яка застосовується при ліквідації банку в силу відмінного правового регулювання відрізняється від процедури передбаченої Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Зокрема, в силу положень статті 7 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» порядок ліквідації банкрута здійснюється шляхом застосування судових процедур банкрутства.

Тобто, необхідною умовою для застосування до спірних правовідносин в частині задоволення кредиторських вимог в силу Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» є безпосередня наявність порушення справи про банкрутство в Господарському суді.

Натомість, у даному випадку, ліквідація банку, здійснюється на підставі Постанови Правління Національного банку України в рамках Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яким в свою чергу не передбачено порушення справи про банкрутство в Господарському суді, а тому в даному випадку застосування Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» до спірних правовідносин не підлягає і, як наслідок, відсутні підстави для відмови у відкритті провадження у справі чи закриття провадження у справі з підстав непідсудності.

Суд вважає за необхідне окремо зазначити, що правовідносини між Фондом і вкладниками, які претендують на отримання відшкодування за рахунок коштів Фонду, складаються без участі банка-боржника.

Учасниками цих правовідносин є виключно вкладники та Фонд, і саме в них виникають відповідні права та обов'язки.

Банк, який ліквідується, жодним чином не впливає на той факт, чи буде особу включено до переліку тих, хто має право на відшкодування за рахунок коштів Фонду. Це питання відповідно до норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вирішує виключно Фонд. Отже, правовідносини між Фондом та вкладниками не породжують прав та обов'язків для банку.

Враховуючи усе вищезазначене, суд приходить до висновку, що за своїм характером спір між уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб і вкладниками банку щодо включення відповідних фізичних осіб до переліку вкладників, які мають право на відшкодування за рахунок коштів Фонду, є публічно-правовим.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, врегульований статтею 27 України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Так, уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Згідно з частиною 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду відповідно до частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

На виконання вказаних положень рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.05.2016 №826 затверджено Порядок виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення (надалі - Порядок №826), який набрав чинності 13.07.2016.

Протягом дії тимчасової адміністрації Уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними відповідно до пункту 2 розділу І Порядку №826.

Згідно з пунктом 3 розділу ІІ Порядку №826 Уповноважена особа Фонду своїм розпорядчим документом створює комісію для здійснення перевірки документів, пов'язаних із вчиненням правочинів (укладенням договорів), метою якої є виявлення фактів нікчемності таких правочинів (укладених договорів), виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій зі сторони працівників банку або інших осіб стосовно банку (далі - Комісія).

Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Порядку №826, перевірка правочинів (договорів) на предмет нікчемності проводиться Комісією у період здійснення Фондом тимчасової адміністрації банку.

У разі необхідності проведення перевірки протягом процедури ліквідації банку така перевірка повинна бути завершена не пізніше шести місяців з дня початку процедури ліквідації банку. За рішенням виконавчої дирекції Фонду перевірку може бути продовжено, але не більше, ніж на шість місяців.

На виконання вказаних положень Порядку №826 уповноваженою особою наказом від 24.05.2016 №27/1 було створено комісію для перевірки правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними.

У той же час, наказом уповноваженої особи від 13.07.2016 №2 було продовжено строк повноважень вказаної комісії на строк 6 місяців з дня початку ліквідаційної процедури ПАТ «Банк Михайлівський». Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про продовження строків проведення перевірки правочинів (у тому числі договорів) ПАТ «Банк Михайлівський» відповідачем суду не надано, з огляду на що, суд виходить з відсутності останнього.

Разом з тим, вказані твердження уповноваженої особи суд визначає необґрунтованими, оскільки положеннями Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин, норми якого мають вищу юридичну силу по відношенню до норм Порядку №826, не передбачали можливості проведення перевірки правочинів банку не тільки протягом тимчасової адміністрації банку, а і протягом його ліквідації.

Крім того, станом на момент початку виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку Порядок №826 не набув чинності, а, відтак, останній не підлягає застосуванню у межах спірних правовідносин.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про протиправність дій уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» щодо несвоєчасного включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Крім того, слід зазначити, що уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» повідомлено суд про те, що інформація щодо коштів, розміщених ОСОБА_1 у ПАТ «Банк Михайлівський», у сумі 136 672,37грн. передана до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та отримана позивачем у повному обсязі, що підтверджується листом №ЗГЗ/5046 від 17.08.2017, копія якого наявна в матеріалах справи, ОСОБА_1 повідомлено, що договір №980-066-000250176 від 23.05.2016 виконаний в повному обсязі, вкладнику повернуто кошти в розмірі 136 672,37грн.

З урахування викладеного вбачається, що станом на момент розгляду даної справи судом позивачу здійснено виплату гарантованої суми відшкодування коштів, розміщених у ПАТ «Банк Михайлівський», за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а тому позовні вимоги, в цій частині є виконаними відповідачем.

Згідно з частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 72 цього Кодексу.

Беручи до уваги викладене, суд вказує про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для задоволення останніх.

Керуючись ст.ст. 69-71, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової ліквідації в ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича щодо несвоєчасного включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.В. Смолій