Справа № 335/8983/17(2-а/335/416/2017)
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 грудня 2017 рокусправа № 335/8983/17(2-а/335/416/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Лукманової О.М. Богданенка І.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.09.2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, в якому просила:

- визнати протиправними дії пенсійного органу щодо відмови в призначенні Позивачу пенсії за віком з моменту звернення за її призначенням з 26.06.2017 року, відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2014, 2015, 2016 р.р.);

- зобовязати Відповідача призначити Позивачу пенсію з моменту звернення за її призначенням з 26.06.2017 року, відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2014, 2015, 2016 р.р.), забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.09.2017 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

ОСОБА_1, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняте нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ОСОБА_2 обєднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя та з 15.09.2006 року отримував пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 у відповідності до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

26.06.2017 року позивач звернувся до Відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки.

ОСОБА_2 обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя в задоволенні заяви Позивача було відмовлено.

Вказана відмова була обґрунтована тим, що Позивач вже отримує пенсію за віком, яка розрахована відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та з урахуванням ч.2 ст.40 вказаного Закону врахована середньомісячна заробітна плата по Україні за 2005 рік. Оскільки Позивачу вже було призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, то призначити пенсію за віком за нормами ст.26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та з урахуванням ч.2 ст.40 вказаного Закону немає законних підстав.

Не погодившись з зазначеним рішенням пенсійного органу, Позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовним вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку переведення з одного виду пенсії на інший відсутнє, оскільки пенсія за віком на пільгових умовах, призначена відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», є різновидом пенсії за віком, зі зменшенням загального пенсійного віку, що унеможливлює призначення позивачу пенсії за віком повторно у зв'язку із досягненням загального пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону № 1058.

Суд апеляційної інстанції погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.

Приписами ч.1 ст.9 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно ч.1 ст.10 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно з ч.3 ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що переведення з одного виду пенсій на іншу може бути здійснено в межах встановленого переліку пенсій.

Як свідчать встановлені обставини справи, ОСОБА_1 вже була призначена пенсія відповідно до ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення зі зниженням пенсійного віку.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що пенсія за віком на загальних підставах та пенсія за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку розраховується відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а Закон України Про пенсійне забезпечення визначає лише право особи на пільгову пенсію.

Отже, виходячи з того, що Позивачу вже була призначена пенсія за віком, особливістю якої було наявність пільгових умов, а саме зменшення пенсійного віку, вимоги Позивача про обґрунтованість призначення її пенсії за віком відповідно до ч.2 ст.40 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування є безпідставними.

Також, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно необґрунтованості посилань Позивача на висновки Верховного суду України, відображеній у постанові від 31.03.2015 року, оскільки відображеній в ній правовідносини та їх аналіз відрізняються від спірних правовідносин, а саме розглянуті Верховним судом України правовідносини стосувалися переведення особи з одного виду пенсій за Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб та ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на іншу.

Таким чином, аналізуючи встановлені обставини справи у сукупності, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості відмови у задоволенні позовних вимог.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що постанова Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.09.2017 року є обґрунтованою, у звязку з чим підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ч.3 ст.160, ст. 195, ст. 196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.09.2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя: Ю.М. Дадим

Суддя: О.М. Лукманова

Суддя: І.Ю. Богданенко