Справа № 820/2603/17
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 р. Справа № 820/2603/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Русанової В.Б. ,

за участю секретаря судового засідання - Дудки О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Дніпропетровського управління офісу великих платників податків ДФС на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 01.08.2017р. по справі № 820/2603/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма "Авіас"

до Дніпропетровського управління офісу великих платників податків ДФС

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, скасування податкової вимоги та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма "Авіас" (далі по тексту - ТОВ "Авіас", позивач) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Дніпропетровського управління офісу великих платників податків ДФС (далі - відповідач), в якому просило:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 07.12.2016 р. №, від 05.12.2016 р. № , від 15.02.2017 р. № , від 27.03.2017 р. № , від 07.12.2016 р. № , від 27.02.2017 р. №, від 27.03.2017 р. № та податкову вимогу від 27.12.2016 р. № 215-46;

- зобов'язати відповідача відновити суми податкового кредиту та зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю ВТФ "Авіас" в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційній базі результатів контрольно - перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також в інтегрованій картці, зміни до яких були внесені на підставі відомостей, викладених в актах.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 01.08.2017 р. адміністративний позов задоволено частково.

Скасовано податкові повідомлення - рішення Дніпропетровського управління офісу великих платників ДФС від 07.12.2016 р. №, від 05.12.2016 р. № , від 15.02.2017 р. № , від 27.03.2017 р. № , від 07.12.2016 р. № , від 27.02.2017 р. №, від 27.03.2017 р. № , які винесені відносно Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма "Авіас".

Скасовано податкову вимогу Дніпропетровського управління офісу великих платників ДФС від 27.12.2016 р. № 215-46, яка винесена відносно Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма "Авіас".

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено у повному обсязі.

Стягнуто з Дніпропетровського управління офісу великих платників ДФС на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма "Авіас" ( 61038, м. Харків, Салтівське Шосе,43, ) судові витрати у розмірі 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот гривень 00 копійок).

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Дніпропетровське управління офісу великих платників податків ДФС подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції в зв'язку з ненаданням належної правової оцінки обставинам справи та порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Сторони про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч.6 ст. 12 та ч.1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання 12.12.2017 р. за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно з ч.1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши в межах апеляційної скарги постанову суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що СДПІ ОВП у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС проведено декілька перевірок підприємства ТОВ "Авіас", а саме - камеральну перевірку щодо неподання податкової звітності з податку на прибуток за три квартали 2016 року, за результатами якої складено акт від 15.11.2016 р. № 715/28-01-47/32560942, яким встановлено порушення позивачем пункту 137.4 статті 137, пункту 46.1 статті 46 глави 2, підпункту 49.18.2 пункту 49.18 та пункту 49.20 статті 49, глави 2, розділу II Податкового кодексу України, які полягають у ненаданні податкової звітності - декларації з податку па прибуток за три квартали 2016 року;

- камеральну перевірку щодо неподання "Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку" за ф.№1ДФ ТОВ ВТФ "Авіас" за III квартал 2016 року, за результатами якої складено акт № 716/28-01-47-36-32560942 від 15.11.2016 р. , яким встановлено порушення позивачем пп. "б" п. 176.2 ст. 176 розділу IV та пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 розділу II Податкового кодексу України, які полягають у неподанні Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за ф. № 1ДФ за III квартал 2016 року; камеральна перевірка щодо неподання податкової звітності з ПДВ за серпень - вересень 2016 року, результати якої викладено в акті № 719/28-01-47/32560942 від 16.11.2016 р., та встановлено порушення позивачем п. 203.1 ст. 203 розділу V та пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49 розділу II Податкового кодексу України, які полягають у неподанні податкової звітності з ПДВ за серпень - вересень 2016 року;

- камеральну перевірку щодо своєчасності реєстрації податкових накладних в ЄРПН ТОВ ВТФ "Авіас", виписаних у жовтні 2015 р., за результатами якої складено акт № 57/28-10-46-09/32560942 від 02.02.2017р., яким встановлено порушення позивачем вимог п. 201 ст.201 ПК України, які полягали у порушенні граничних термінів реєстрації податкових накладених в ЄРПН: до 15 календарних днів із сумою ПДВ в розмірі 26221683,54 грн., до 30 календарних днів із сумою ПДВ в розмірі - 3355102,52 грн., до 60 календарних днів із сумою ПДВ в розмірі 2943,75 грн.;

- камеральнк перевіркк щодо неподання податкової звітності з податку на прибуток за 2016 рік, за результатами якої складено акт від 10.02.2017 р. № 68/28-10-46-09-32560942, яким встановлено порушення позивачем вимог пункту 137.4 статті 137, пункту 46.1 статті 46 глави 2, підпункту 49.18.2 пункту 49.18 та пункту 49.20 статті 49, глави 2, розділу II Податкового кодексу України, які полягали у ненаданні податкової декларації з податку на прибуток за 2016 рік;

- камеральну перевірку щодо неподання податкової звітності з ПДВ за жовтень, листопад, грудень 2016 року та січень 2017 року, за результатами якої складено акт № 127/28-10-46-09/32560942 від 03.03.2017 р., яким встановлено порушення позивачем вимог п. 203.1 ст. 203 розділу V та пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49 розділу II Податкового кодексу України, які полягають у неподанні податкової звітності з ПДВ за жовтень, листопад, грудень 2016 року та січень 2017 року;

- камеральну перевірку, за результатами якої складено акт 146/28-10-46-09-32560942 від 15.03.2017 р., яким встановлено порушення позивачем вимог ПК України.

За результатами вказаних перевірок контролюючим органом відносно позивача складено податкове повідомлення - рішення від 07.12.2016 р. № , яким визначено позивачу суму податкового зобов'язання з податку на прибуток у сумі штрафних санкцій 1020 грн.; податкове повідомлення - рішення від 07.12.2016 р. № , яким визначено позивачу суму податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати у сумі штрафних санкцій 1020 грн.; податкове повідомлення - рішення від 05.12.2016 р. № , яким визначено позивачу суму податкового зобов'язання з ПДВ у сумі штрафних санкцій 2040 грн.; податкове повідомлення - рішення від 27.03.2017 р. № , яким визначено позивачу суму податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати у сумі штрафних санкцій 1020 грн.; податкове повідомлення - рішення від 27.03.2017 р. № , яким визначено позивачу суму податкового зобов'язання з ПДВ у сумі штрафних санкцій 4080 грн.; податкове повідомлення - рішення від 15.02.2017 р. № на загальну суму штрафних санкцій за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладених в ЄРПН 3294071,98 грн.; податкове повідомлення - рішення від 27.02.2017 р. №, яким визначено позивачу суму податкового зобов'язання з податку на прибуток у сумі штрафних санкцій 1020 грн.

27.12.2016 р. контролюючим органом складено податкову вимогу № 215-46 від 27.12.2016 р. на суму 2020,47 грн.

Не погодившись з податковими повідомленнями - рішеннями від 07.12.2016 р. №, від 05.12.2016 р. № , від 15.02.2017 р. № , від 27.03.2017 р. № , від 07.12.2016 р. № , від 27.02.2017 р. №, від 27.03.2017 р. № та податковою вимогою від 27.12.2016 р. № 215-46, позивач звернувся із зазначеним позовом до суду.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що податкові повідомлення - рішення Дніпропетровського управління офісу великих платників ДФС від 07.12.2016 р. №, від 05.12.2016 р. № , від 15.02.2017 р. № , від 27.03.2017 р. № , від 07.12.2016 р. № , від 27.02.2017 р. №, від 27.03.2017 р. № , які винесені відносно Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма "Авіас", та податкова вимога Дніпропетровського управління офісу великих платників ДФС від 27.12.2016 р. № 215-46 підлягають скасуванню.

Враховуючи оскарження відповідачем судового рішення першої інстанції фактично лише в частині задоволення позовних вимог та межі перегляду, передбачені ст. 195 КАС України, слід зазначити наступне.

Відповідно до пункту 1.1 ст. 1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Пунктом 5.1 ст. 5 ПК України визначено, що поняття, правила та положення, установлені цим Кодексом та законами з питань митної справи, застосовуються виключно для регулювання відносин, передбачених статтею 1 цього Кодексу.

Згідно п. 6.1 ст. 6 ПК України податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

За приписами підпунктів 16.1.3. та 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, та сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом за законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 36.1. ст. 36 ПК України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором.

Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно з п. 37.1., п. 37.2 ст. 37 ПК України підстави для виникнення, зміни і припинення податкового обов'язку, порядок і умови його виконання встановлюються цим Кодексом або законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов'язує сплату ним податку.

Відповідно до п. 37.3. ст. 37 ПК України підставами для припинення податкового обов'язку, крім його виконання, є: ліквідація юридичної особи; смерть фізичної особи, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою; втрата особою ознак платника податку, які визначені цим Кодексом; скасування податкового обов'язку у передбачений законодавством спосіб.

Отже, підставою для припинення податкового обов'язку, зокрема, є саме ліквідація юридичної особи платника податку у встановленому порядку.

Під час розгляду справи встановлено, що постанова Господарського суду Харківської області від 20.07.2017 р. по справі №922/1902/17, якою ТОВ ВТФ "Авіас" визнано банкрутом, оскаржена в апеляційному порядку, отже не набрала законної сили.

Згідно з п.46. 1 ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов'язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Платник податку на прибуток подає разом з відповідною податковою декларацією квартальну або річну фінансову звітність у порядку, передбаченому для подання податкової декларації з урахуванням вимог статті 137 цього Кодексу (п.46.2 ст.46 ПК України).

Відповідно до п. 49.1, 49.2 ст. 49 ПК України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису ( п. 49.3 ст. 49 ПК України).

Відповідно до п. 49.18 ст. 49 ПК України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: 49.18.1. календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця; 49.18.2. календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя); 49.18.3. календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року; 49.18.4. календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу; 49.18.5. календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Згідно з п. 49.20 ст. 49 ПК України, якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем. Граничні строки подання податкової декларації можуть бути збільшені за правилами та на підставах, які передбачені цим Кодексом.

Отже, обов'язок подавати податкову звітність існує у платника податку до його ліквідації.

Відповідно до п.201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За приписами п. 203.1 ст.203 ПК України, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

З огляду на вищевикладене колегія суддів дійшла висновку, що відповідач, при прийнятті податкових повідомлень - рішень від 07.12.2016 р. № 000794700, яким визначено позивачу суму податкового зобов'язання з податку на прибуток у сумі штрафних санкцій 1020 грн.; від 07.12.2016 р. №, яким визначено позивачу суму податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати у сумі штрафних санкцій 1020 грн.; від 05.12.2016 р. №, яким визначено позивачу суму податкового зобов'язання з ПДВ у сумі штрафних санкцій 2040 грн., від 27.03.2017 р. №, яким визначено позивачу суму податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати у сумі штрафних санкцій 1020 грн., від 27.03.2017 р. №, яким визначено позивачу суму податкового зобов'язання з ПДВ у сумі штрафних санкцій 4080 грн.; від 27.02.2017 р. №, яким визначено позивачу суму податкового зобов'язання з податку на прибуток у сумі штрафних санкцій 1020 грн. діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому права позивача не порушені.

Щодо вимог про скасування податкового повідомлення - рішення від 15.02.2017 р. № на загальну суму штрафних санкцій за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН 3294071,98 грн., колегія суддів зауважує на таке.

З матеріалів справи вбачається, що в акті перевірки №57/28-10-46-09/32560942 від 02.02.2017 р. контролюючим органом зафіксовано порушення ТОВ "Авіас" вимог пункту 201.1 ст. 201 ПК України в частині порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме: до 15 календарних днів із сумою ПДВ в розмірі 26221683,54 грн., до 30 календарних днів із сумою ПДВ в розмірі 3355102,52 грн., до 60 календарних днів із сумою ПДВ в розмірі 2943,75 грн.

Порушення платником податку встановленого терміну реєстрації в ЄРПН податкової накладної та / або розрахунку коригування до неї передбачає фінансову відповідальність у вигляді накладення штрафу у розмірах, встановлених пунктом 120-1.1 статті 120-1 Кодексу.

Судом апеляційної інстанції враховується, що ТОВ "Авіас" зареєстрований як платник ПДВ за №100325865 від 24.02.2011 р., податковий номер платника ПДВ - 37.

Враховуючи, що судом першої інстанції не встановлено, а ТОВ "Авіас" не спростовано жодного факту щодо відсутності реєстрації податкових накладних, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач, при прийнятті податкового повідомлення - рішення від 15.02.2017 р. № діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому права позивача не порушені.

Щодо позовних вимог про скасування податкової вимоги Дніпропетровського управління офісу великих платників від 27.12.2016 р. №215-46, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 14.1.153 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

За приписами статті 59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

На виконання вказаної норми наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10. 2013 р. №576 затверджено Порядок направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 р. за №1840/24372) (далі - Порядок №576).

Так, відповідно до розділів ІІ та ІІ Порядку №576 податкова вимога формується органами доходів і зборів за місцем обліку платника податків.

Податкова вимога формується, якщо: платник податків не сплатив суми податкового зобов'язання, зазначеної в поданій ним податковій декларації, у встановлені Кодексом строки; платник податків не сплатив узгодженої суми грошового зобов'язання, визначеної в податковому повідомленні-рішенні, у встановлені законом строки; платник збору не сплатив узгодженої суми збору за провадження деяких видів підприємницької діяльності у встановлені строки; платник єдиного податку першої або другої групи не сплатив суми авансового внеску у встановлені строки.

Протягом строків оскарження суми грошових зобов'язань, визначених Кодексом, податкова вимога з податку, що оскаржується, не надсилається.

Податкові вимоги формуються автоматично на підставі даних інформаційної системи органів доходів і зборів.

Сума податкового боргу в податковій вимозі проставляється в гривнях з двома десятковими знаками.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана вимога винесена у зв'язку із наявністю у ТОВ "Авіас" несплаченого податкового боргу з податку на прибуток з фізичних осіб, що визначено узгодженим податковим повідомленням - рішенням у сумі 1020 грн. та з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 1000, 47 грн.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що податкова вимога Дніпропетровського управління офісу великих платників від 27.12.2016 р. №215-46 прийнята контролюючим органом у строки, в установленому законом порядку та в межах повноважень контролюючого органу.

Постанова суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог сторонами по справі не оскаржена.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова в частині скасування податкових повідомлень - рішень Дніпропетровського управління офісу великих платників ДФС від 07.12.2016 р. №, від 05.12.2016 р. № , від 15.02.2017 р. № , від 27.03.2017 р. № , від 07.12.2016 р. № , від 27.02.2017 р. №, від 27.03.2017 р. № , які винесені відносно Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма "Авіас" та скасування податкової вимоги Дніпропетровського управління офісу великих платників ДФС від 27.12.2016 р. № 215-46, яка винесена відносно Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма "Авіас", підлягає скасуванню, з прийняттям в цій частині нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

В іншій частині постанова Харківського окружного адміністративного суду від 01.08.2017 р. підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 41,160, 167, 195, 196, п. 3 ч.1 ст. 198, ст. 202, ч.2 ст.205, ст. 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Дніпропетровського управління офісу великих платників податків ДФС задовольнити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 01.08.2017р. по справі № 820/2603/17 в частині скасування податкових повідомлень - рішень Дніпропетровського управління офісу великих платників ДФС від 07.12.2016 р. №, від 05.12.2016 р. № , від 15.02.2017 р. № , від 27.03.2017 р. № , від 07.12.2016 р. № , від 27.02.2017 р. №, від 27.03.2017 р. № , які винесені відносно Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма "Авіас" та скасування податкової вимоги Дніпропетровського управління офісу великих платників ДФС від 27.12.2016 р. № 215-46, яка винесена відносно Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма "Авіас", та в частині стягнення з Дніпропетровського управління офісу великих платників ДФС на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма "Авіас" ( 61038, м. Харків, Салтівське Шосе,43, ) судові витрати у розмірі 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот гривень 00 копійок) - скасувати.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма "Авіас" - відмовити.

В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 01.08.2017 р. по справі №820/2603/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Курило Л.В.
Судді Присяжнюк О.В. Русанова В.Б.
Повний текст постанови виготовлений 18.12.2017 р.