Справа № 348/919/17
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/11192/17
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Затолочного В.С., Шавеля Р.М.,

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25 жовтня 2017 року у справі №348/919/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання неправомірними дій, зобовязання зарахувати до загального трудового стажу час догляду за перестарілою особою.

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25 жовтня 2017 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 до загального трудового стажу часу догляду за престарілими пенсіонерами: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у період з 22.05.1983 року по 30.09.1988 року та за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у період з 01.10.1988 року по 15.10.1990 року. Зобов'язано Надвірнянське обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області зарахувати до загального трудового стажу ОСОБА_1 час догляду за престарілими пенсіонерами: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у період з 22.05.1983 року по 30.09.1988 року та за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у період з 01.10.1988 року по 15.10.1990 року. Визнано неправомірними дії Надвірнянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо відмови в призначенні та виплаті ОСОБА_1 пенсії за віком. Зобов'язано Надвірнянське обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 23.07.2016 року пенсію за віком на підставі ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідністю висновків обставинам справи, неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує наступне. ОСОБА_1 подав до відповідача трудову книжку, а також довідки Чорнопотоківської сільської ради №3260 від 09.12.2016 року та №47 від 16.01.2017 року разом із копіями по господарської книги, згідно яких він здійснював догляд за особами, що потребували стороннього догляду, а саме: за своєю бабусею ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у період з 22.05.1983 року по 30.09.1988 року та за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у період з 01.10.1988 року по 15.10.1990 року.

Відповідно до наданих відповідачу документів, стаж роботи ОСОБА_1, включаючи час догляду за особами, які потребували стороннього догляду становить 15 років 04 місяців 16 днів, що є достатнім для призначення пенсії по віку згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - ОСОБА_4 № 1058-IV).

Надвірнянське обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області своїми листом від 20.01.2017 року за №472/03 відмовило ОСОБА_1 у призначені пенсії за віком у зв'язку із тим, що відповідач зарахував йому стаж роботи, який становить тільки 07 років, 11 місяців та 01 день, що є недостатнім для призначення йому пенсії за віком.

Відповідно до вищевказаного листа Надвірнянське ОУПФ України відмовилося зарахувати ОСОБА_1 до його загального стажу роботи період догляду за перестарілими пенсіонерами ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, за період з 01.02.1984 року по 30.09.1990 року та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, за період з 01.01.1993 року по 25.02.1994 року, оскільки відсутній висновок медичного закладу, де зазначається, що пенсіонер потребує постійного стороннього догляду.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що позивачем надано всі необхідні докази, які підтверджують її право на включення до загального трудового часу догляду за престарілими.

Проте колегія суддів апеляційного суду вважає висновки суду першої інстанції невірними та такими, що не відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Статтею 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, що діяла в період призначення позивачу пенсії) передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до пункту 14 статті 11 цього ж Закону, загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають один з непрацюючих працездатних батьків, усиновителів, опікун, піклувальник, які фактично здійснюють догляд за дитиною-інвалідом, а також непрацюючі працездатні особи, які здійснюють догляд за інвалідом І групи або за престарілим, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досяг 80-річного віку, якщо такі непрацюючі працездатні особи отримують допомогу або компенсацію відповідно до законодавства.

Також, перелік видів трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, визначено в статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII.

Зокрема, пунктом «є» частини третьої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що до стажу роботи зараховується час догляду за інвалідом І групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду.

Аналізуючи наведені норми законодавства, колегія суддів вважає, що до страхового стажу особи зараховується період, в якому непрацюючі працездатні особи, які доглядають дитину-інваліда віком до 16 років, інваліда І групи, престарілого, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досяг 80-річного віку, та пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, якщо такі непрацюючі працездатні особи отримують допомогу або компенсацію відповідно до законодавства.

Враховуючи, те що в матеріалах справи відсутній висновок медичного закладу за відповідний період, що вказана особа потребує постійного стороннього догляду, колегія суддів дійшла висновку, що зазначений позивачем період догляду за престарілим обґрунтовано не врахований відповідачем у страховий стаж.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази у підтвердження сплати ОСОБА_1 або іншим органом при виплаті позивачу компенсації по догляду за престарілими.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення повинні бути законними і обґрунтованими.

Судом першої інстанції порушено норми матеріального права та неповно з'ясовано обставини, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню з підстав визначених ст. 202 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 205 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню та апеляційним судом приймається нова постанова про відмову у задоволенні позовних вимог з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н ОВ И В:

Апеляційну скаргу Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задовольнити

Постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 25 жовтня 2017 року у справі №348/919/17 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6
Повний текст постанови складено 14.12.2017р.