Справа № 813/4849/17
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2017-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

20 грудня 2017 року 813/4849/17

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Сакалош В.М., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до прокуратури Львівської області, Львівського наукового-дослідного інституту судових експертиз про визнання протиправними рішення, дій/бездіяльності, -

В С Т А Н О В И В:

15 грудня 2017 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) до прокуратури Львівської області (далі відповідач 1), Львівського наукового-дослідного інституту судових експертиз (далі ЛНДІС, відповідач 2), у якій містяться вимоги:

- визнати протиправним рішення суб'єкта владних повноважень - прокуратури Львівської області щодо скерування на адресу ЛНДІСЕ постанови від 07.08.2014 року про призначення експертизи у кримінальному провадженні № 00000147 від 04.08.2014 року з обєктами експертного дослідження отриманими не у передбачений законом спосіб;

- визнати протиправними дії/бездіяльність відповідачів, в особі ЛНДІСЕ щодо не надання ініціатору проведення експертизи повідомлення про неможливість надання висновку за результатами призначення експертизи у кримінальному провадженні № 0000147 від 04.08.2014 року, з підстав перелічених у Інструкції про порядок проведення судових експертиз.

Відповідно до ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відповідно до ч.2 ст.171 КАС України відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Підстави для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі визначені ч.1 ст. 170 КАС України, відповідно до якої суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо: 1) позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства; 2) у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі; 3) настала смерть фізичної особи чи припинено юридичну особу, яка не є суб'єктом владних повноважень, які звернулися із позовною заявою або до яких пред'явлено позовну заяву, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; 4) у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення субєктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

Позивач оспорює правомірність дій відповідача1 під час призначення слідчим прокуратури Львівської області експертизи у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР № 0000147 з обєктами (зразками) експертного дослідження вилученими в нього (позивача) 05.08.2014 року в спосіб проведення особистого обшуку, освідування, відібрання зразків та протиправність не повідомлення експертною установою та судовим експертом ініціатора експертизи (відповідача1) про неможливість проведення експертного дослідження з підстав надання експерту матеріалів та зразків оформлених з порушення вимог кримінально - процесуального законодавства.

Суд не ставить під сумнів той факт, що правовою діяльністю експертних установ та судових експертів є Закон України: «Про судову експертизу» та Наказ від 08.10.98 № 53/5 (із змінами і доповненнями) зареєстрований в Міністерстві юстиції України 3 листопада 1998 р. за № 705/3145 «Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень».

Відповідно до статті 3 Закону України: «Про судову експертизу», судово-експертна діяльність здійснюється на принципах законності, незалежності, об'єктивності і повноти дослідження.

Згідно зі статтею 12 вказаного Закону, незалежно від виду судочинства судовий експерт зобов'язаний: провести повне дослідження і дати обґрунтований та обєктивний висновок.

Позивач покликається в заяві на те, що Інструкцією про порядок проведення судових експертиз (п. 2.2.Інструкції) на експерта покладаються обовязок особисто провести повне дослідження, дати обґрунтований та об'єктивний письмовий висновок на поставлені питання, а в разі необхідності розяснити його; повідомити в письмовій формі органу (особі), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), про неможливість її проведення та повернути надані матеріали справи та інші документи, якщо поставлене питання виходить за межі компетенції експерта або якщо надані йому матеріали недостатні для вирішення поставленого питання, а витребувані додаткові матеріали не були надані.

Пунктом 3.1. Інструкції передбачено, що експертиза проводиться після подання органом (особою), який (яка) її призначив(ла) (залучив(ла) експерта), матеріалів, оформлених згідно з вимогами процесуального законодавства та цієї Інструкції. Відповідно до п.3.4. Інструкції вилучення об'єктів, що підлягають дослідженню, та відібрання зразків оформлюються протоколом згідно з вимогами процесуального законодавства. У них, крім загальних реквізитів такого роду документів, зазначається, які саме зразки були вилучені або відібрані, їх кількість, умови відбору або вилучення, а також інші обставини, що мають значення для вирішення поставлених питань.

Згідно з п. 4.4. Інструкції, якщо отримані матеріали оформлені з порушеннями, які виключають можливість організації проведення експертизи, керівник експертної установи терміново у письмовій формі повідомляє про це орган (особу), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта). Висновок експерта (повідомлення про неможливість надання висновку) розглядається керівником підрозділу та керівником експертної установи (або його заступником) і направляється органу (особі), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта)

З долучених позивачем матеріалів в підтримку адміністративного позову видно, що 05.08.2014 року в межах кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР № 0000147 на підставі ухвали слідчого судді Галицького району м. Львова проведено особистий обшук позивача та відповідно отримано зразки для експертного дослідження, які не входили в перелік предметів (обєктів), що підлягали відшуканню і вилученню, а вилучення таких відбувалось в спосіб особистого обшуку, (а не освідування і відібрання зразків), без наявності на те постанови прокурора чи рішення суду, про що йдеться в ухвалах суду від 29.08.2014 року та 08.09.2014 року.

Так, ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 29.08.2014 року, справа № 461/9982/14-к, провадження №1-кс/461/4589/14 в порядку ст. ст. 303-308 КПК України за скаргою позивача визнано протиправною бездіяльність слідчого/прокурора у кримінальному провадженні під час проведення 05.08.2014 року його освідування, відібрання зразків для експертного дослідження та не пред'явлення постанови прокурора, суду. Ухвала суду набрала законної сили 29.08.2014 року.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 08.09.2014 року, справа № 461/10469/14-к, провадження № 1-кс/461/4824/14 в порядку ст. ст. 303-308 КПК України за скаргою позивача визнано протиправною бездіяльність слідчого/прокурора щодо тимчасово вилученого 05.08.2014 року майна та зобов'язано вчинити дії з повернення безпідставно вилученого майна. Ухвала суду набрала законної сили 08.09.2014 року.

05.04.2017 року Сихівським районним судом м. Львова у справі № 464/528/17, пр. № 2/464/565/17 за позовом ОСОБА_1 до ДКСУ, прокуратури Львівської області у справі про відшкодування моральної шкоди завданої 05.08.2014 року позивачу незаконними діями органів досудового слідства під час кримінального провадження, - позов задоволено. Рішення суду набрало законної сили 28.04.2017 року.

21.08.2017 року Сихівським районним судом м. Львова у справі № 464/3827/17,пр. № 2/464/1163/17 за позовом ОСОБА_1 до ДКСУ, прокуратури Львівської області у справі про відшкодування моральної шкоди завданої 05.08.2014 року позивачу незаконними діями органів досудового слідства, - позов задоволено. Рішення суду набрало законної сили 11.09.2017 року.

Суд загальної юрисдикції за наслідками розгляду вказаних цивільних справ, (про що йдеться у вказаних вище рішеннях суду долучених позивачем до позову) дійшов висновку, що 05.08.2014 року в процесі проведення обшуку, (тобто проведення слідчої дії спрямованої на збирання доказів) з огляду на явне порушення проведення процесуальних приписів КПК України, позивачу ОСОБА_1 було завдано моральних страждань та переживань, порушено його права та свободи передбачені ст. ст. 9, 11, 234-236 КПК України, ст. ст. 3, 28, 41 Конституції України, ст. ст. 3, 5, 17 Конвенції про захист прав людини та Основоположних свобод.

Судовими рішеннями (про які йшлось вище) встановлено, що проведення 05.08.2014 року обшуку позивача та вилучення у нього предметів, речей здійснювалось, як зазначено у протоколі обшуку - особами, з числа співробітників УСБУ у Львівській області, які в розумінні ст.3, ч.1 п.25, ч.1 ст.236 КПК України не являються учасниками чи-то сторонами кримінального провадження, (до яких відноситься слідчий, прокурор, підозрюваний, потерпілий, тощо), оскільки ухвала слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 05.08.2014 року у справі № 461/9322/14-к. провадження № 1-кс/461/4227/14 не містить відомостей про надання дозволу на проведення слідчої дії іншим особам, (співробітникам УСБУ у Львівській області), окрім слідчого.

25.09.2017 року за зверненням позивача до Уповноваженого ВРУ з прав людини відкрито провадження за фактом порушення конституційних та основоположних прав позивача під час здійснення кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР № 0000147 та інформовано про це органи прокурора Львівської області для вжиття відповідних заходів реагування з приводу порушення прав позивача, у т. ч. в порядку ст. 214 КПК України.

16.11.2017 року Львівським окружним адміністративним судом у справі № 813/3525/17 за позовом ОСОБА_1 до УСБУ у Львівській області про визнання протиправними дій під час проведення 05.08.2014 року обшуку позивача, - провадження у адміністративній справі закрито на підстав таких, що набрали законної сили рішень суду за позовом, скаргою, заявою ОСОБА_1 з аналогічного предмету оскарження, де позовні вимоги позивача задоволено повністю.

Оскільки вказані вище рішення суду набрали законної сили та є остаточними, то обставини встановлені цими рішеннями суду не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, (у даному випадку ОСОБА_1Д.) щодо якої встановлено ці обставини, та судові рішення, якими встановлено порушення прав та основоположних свобод (особи та громадянина) гарантованих Конституцією України та Конвенції про захист прав та основоположних свобод мають преюдиціальне значення в питаннях допустимості доказів про що йдеться у ст. 90 КПК України.

У пункті 17 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.1997 р. № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» роз'яснено що: при перевірці й оцінці експертного висновку суд у т.ч. повинен у тому числі з'ясувати чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи

Рішенням від 30 червня 2008 р. по справі «Гефген проти Німеччини» (скарга № 22978/05) Європейський суд з прав людини застосовано доктрину «Плодів отруєного дерева», відповідно до якої, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з п. 2 ч.1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Суд розяснює позивачеві, що відповідно до п.2 ч.2 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства.

В свою чергу експертна установа (ЛНДІСЕ) та судовий експерт в розумінні законодавця не є субєктами владних повноважень, чиї дії/рішення оскаржуються в порядку адміністративного судочинства, а є спеціалізованою експертною установою (її експертом), що входить до структури Міністерства Юстиції України, а тому оцінка висновку судового експерта може надаватись судом, на розгляді якого знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, з урахуванням критеріїв допустимості доказу та законності та законності процесуального порядку їх отримання.

Відтак, під час вирішення спору про правомірність чи неправомірність дій, зокрема ЛНДІСЕ та судового експерта , суд повинен буде перевірити їх за правилами встановленими КПК України, що виключає оцінку спірних відносин, як таких, що регулюються КАС України.

Отже, за наявністю таких, що набрали законної сили рішень суду з аналогічного предмету оскарження у справах за позовом, скаргою, заявою ОСОБА_1 щодо визнання неправомірними дій/бездіяльності субєктів владних повноважень під час проведення 05.08.2014 року відносно позивача слідчих дій у кримінальному провадженні (ЄРДР № 0000147), у яких позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю, у відкритті провадження за його позовом слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 19, 170, 243, 248, 256, 295 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Львівської області, Львівського наукового-дослідного інституту судових експертиз про визнання протиправними рішення, дій/бездіяльності відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду у порядку та строки передбачені ст.ст. 256, 295 КАС України.

Суддя Сакалош В.М.