Справа № 182/5896/17
Суддя: Тихомиров І. В.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 182/5896/17
Провадження № 2-а/0182/417/2017
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14.12.2017 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Тихомиров І.В. розглянувши в скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Нікопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про зобовязання призначити пільгову пенсію за списком №1

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом з урахуванням уточнень до Нікопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання протиправними дій управління щодо відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п. а ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобовязання призначити і виплачувати ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах згідно «Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» з 14.07.2009р. та виплатити заборгованість, що утворилася з 14.07.2009 року. зарахувавши при призначенні пенсії в якості пільгового стажу за сп.1 стаж період його роботи з 15.02.1977 року по 25.09.1977, з 03.10.1977 по 14.04.1978, з 06.05.1978 по 17.04.1980, з 16.06.1980 по 17.07.1987 рік.

Свої вимоги мотивував тим, що 14.07.2009 року він досягнув 50-тирічного віку та маючи необхідний пільговий та загальний стаж для призначення пенсії на пільгових умовах звернувся до управління Пенсійного фонду України в Нікопольському районі з заявою про призначення пенсії. В призначенні пенсії йому було відмовлено та розяснено право на призначення пенсії на пільгових умовах за списком №2 по досягненні 55-річного віку. В подальшому позивач вдруге звернувся за призначенням пенсії і знову отримав відмову в призначенні пенсії з підстав не підтвердження пільгового стажу.

Відповідач проти позову заперечував, мотивуючи свої заперечення тим, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і обєктивного розгляду всіх необхідних поданих документів органом, що призначає пенсію.

Зазначеним порядком передбачено перелік документів, які необхідно надати до органу Пенсійного фонду для підтвердження права на пенсію.

В п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. № 22-1 та зареєстрованого в Мінюсті 27.12.2005 р. № 1566/11846 вказані документи, які додаються до заяви про призначення пенсії.

В тому числі, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 р.№ 637 (із змінами та доповненнями згідно Постанови КМУ від 05.07.06 р. за № 920).

Згідно з цим Порядком, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах (а ці записи відсутні)або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт професій, посад і показників при обчислені пенсії за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні в період роботи особи.

Відповідач вважає, що правомірно відмовив в призначенні пенсії Позивачу просить відмовити у задоволенні позову.

Вивчивши обставини справи, дослідивши подані докази суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи 21.10.2009 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду в Нікопольському районі з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Згідно прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, здійснюється згідно із окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди такі пенсії призначаються за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення»

Відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах з шкідливими умовами праці за Списком №1: - чоловіки після досягнення 50 років і при загальному стажі не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно даних трудової книжки Позивач 13 липня 1959р. народження, з 15 лютого 1977 року по 25 вересня 1977року навчався в Нікопольському ДУ №11.

03 жовтня 1977 року на підставі наказу № 516 від 03жовтня 1977р. був прийнятий в Нікопольське СУ тресту «Дніпродомнаремонт» (з 01 листопада 1995р. перейменовано в ВАТ «Металургсервіс») електрозварником 3 розряду, постійно зайнятим на ремонті металургійного устаткування .

14 квітня 1978р. на підставі наказу № 141 від 17 квітня 1978р.звільнений у звязку з призивом на службу до ОСОБА_2.

З 06 травня 1978р. по 17 квітня 1980р. служив в ОСОБА_2 армії.

16 червня 1980 р на підставі наказу № 3НКО від 16 червня 1980р. був прийнятий в Нікопольське СУ тресту «Дніпродомнаремонт» (з 01 листопада 1995р. перейменовано в ВАТ «Металургсервіс») електрозварником - монтажником 4 розряду, постійно зайнятим на ремонті металургійного устаткування. 01 березня 1982року на підставі наказу № 63 від 25 лютого 1982 року присвоєний 5 розряд монтажника, постійно зайнятого на ремонті металургійного устаткування. 01 січня 1984 року на підставі наказу № 418 від 29 грудня 1983 р. присвоєний 5 розряд монтажника, постійно зайнятого на ремонті металургійного устаткування.

17 липня 1987р. на підставі наказу №208 від 17 липня 1987р. звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України.

20 серпня 1988р. на підставі протоколу №6 від 20 серпня 1988р. прийнятий в члени риб радгоспу ім. Кирова рибалкою. 11 квітня 2007 р. на підстави наказу № 191-к від 11 квітня 2007р.звільнений за згодою сторін за п.1 ст. 36 КЗпП України. 01 липня 2007р.на підставі наказу №207-к від 02 липня 2007р. прийнятий в СПР ЗАТ «Нікополь» причальним. 01листопада 2011р. на підстави наказу № 251-к від 02 листопада 2011 р. звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України.

На період роботи заявника діяли Списки затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173.

Пункт «3» Наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року за № 383 « Про затвердження Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», роз'ясняє, що «при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків»

Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10 (постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162) в Список № 1 внесені зміни і право на пільгову пенсію вперше набули, зокрема, електрозварники ручного зварювання та слюсарі-ремонтники, зайняті ремонтом обладнання в місцях його установки на ділянках (робочих місцях) діючих виробництв, де основні робітники, які ведуть технологічний процес, користуються правом пільгового пенсійного забезпечення за Списком № 1 (розділ ІІІ «Металургійне виробництво»).

Відтак можливо зробити висновок, що робота на посаді «електрозварник» є роботою зі шкідливими умовами праці оскільки передбачена розділом ІІІ «Металургійне виробництво» підрозділом 2 «Виробництво сталі та феросплавів. Підготовка замісів та ремонт металургійних печей» код 1030400а-1753а «Робочі ремонтних служб, зайняті ремонтом устаткування у містах його установки: «електрозварники» Списку №1 виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №10 від 26.01.1991 року зі змінами та доповненнями від 09.08.1991року

Робота на посадах «слюсар-ремонтник» (монтажник) також є роботою зі шкідливими умовами праці та передбачена розділом ІІІ «Металургійне виробництво» підрозділом 2 «Виробництво сталі та феросплавів. Підготовка замісів та ремонт металургійних печей» код 1030200а-1753а «Робочі ремонтних служб, зайняті ремонтом устаткування у містах його установки: слюсарі-ремонтники» Списку №1 виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 року.

Професії «слюсар-ремонтник», «монтажник» абсолютно ідентичні, оскільки вимагають однакової кваліфікації, а також у повному обсязі збігаються виконувані роботи. Саме це зумовило перейменування професії на підставі листа Міністерства металургії СРСР № 1887/265 від 21 липня 1991р., підготоване згідно Наказу № 13-К від 01 липня 1994г. Даний факт також підтверджується записом у трудовій книжці на арк.5.

Відповідно до Порядку зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, періодів проходження строкової військової служби та навчання, період проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що передбачає право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», якщо призов на строкову військову службу був безпосередньо з пільгової роботи. Відтак період проходження Позивача строкової військової служби з 06 травня 1978р. по 17 квітня 1980р. також повинен враховуватися Відповідачем при визначенні права на пільгове пенсійне забезпечення.

Період навчання в училищах системи професійно-технічного навчання зараховується до стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією, не перевищує трьох місяців та відсутні періоди будь-якої іншої роботи.

Таким чином суд доходить висновку, що оскільки Позивач згідно копії диплома навчався за професією монтажник електрозварник та влаштувався на роботу за спеціальністю в період, що не перевищує 3 місяців період навчання Позивача з 15 лютого 1977 року по 25 вересня 1977року є періодом, що дає право на призначення пільгової пенсії за списком №1.

Відтак, згідно даних трудової книжки Позивача та уточнюючих довідок Позивач має більше 10 років стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії за списком №1 , має не менше 20 років загального стажу та 13.07.2009 року досяг необхідного пенсійного віку 50 років. А отже право Позивача на отримання пільгової пенсії виникло з 14.07.2009 року.

Позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Нікопольському районі з заявою про призначення пенсії. При цьому Позивач надав усі необхідні документи, передбачені п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції від 27.12.2005р. №1566/11846, у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений Постановою кабінету Міністрів України від 12.08.1993р № 637.

Суд бере до уваги, що згідно з п. 4.1 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року за № 383 « Про затвердження Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв , робіт , професій , посад і показників при обчисленні стажу роботи , що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах » , при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу , що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах , певного 5 - річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992 року , відповідне право на протязі цього періоду повинно бути підтверджено результатами атестації .

Пункт « 4.2 » Порядку передбачає «Результати атестації (як вперше проведеної , так і чергової ) застосовуються при обчисленні стажу , що дає права на пенсію за віком на пільгових умовах , на протязі 5 років після затвердження її результатів , за умови , якщо на протязі цього часу на даному підприємстві не змінювалися докорінно умови і характер праці (виробництво , робота , робоче місце) , що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах ». Такий порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства , установи , організації з визначенням правонаступника .

П. 4.3 Наказу вказує « У разі підтвердження цього права за результатами атестації вперше проведеної до 21.08.1997 року ( на протязі 5 років після ведення дії Порядку проведення атестації робочих місць ) до стажу , що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах передбачених списками , тобто весь період роботи із шкідливими умовами праці , до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку » .

Згідно з п. 5 Порядку « У разі підтвердження за результатами атестації та висновку Державної експертизи умов праці права на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 і № 2 працівникам окремих видів виробництв , робіт , професій або посад , які мають виражену специфіку , в пільговий стаж зараховується період їх роботи на даному підприємстві , за який умови праці на відповідних робочих місцях не змінювалися і який визначений наказом по підприємству чи організації про затвердження результатів проведення цієї атестації . ».

Атестація робочих місць на ВАТ« Металургсервіс » була проведена згідно наказу № 196 від 27 грудня 1994 року, за результатами атестації робочих місць робоче місце Позивача в якості монтажника атестовано за Списком № 1.

Таким чином, у Позивача виникло право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, хоча для періоду до 21.08.1992 року ( спірний період до 17.07.1987р) проведення атестації не вимагалось законодавством.

Право позивача на пільгову пенсію підтверджено трудовою книжкою та довідками, що уточнюють пільговий характер робіт №91 від 12.07.2001 року та №233-235 від 17.07.2002 року, а також за результатами проведеної атестації.

Таким чином Відповідач мав усі підстави для призначення пенсії Позивачу з 14.07.2009 року однак неправомірно, рішенням від 27.10.2009 року відмовив у призначенні пенсії з підстав, що Позивач не має необхідного пільгового стажу за списком №1, чим порушив право позивача на належне пенсійне забезпечення, надане ст.46 Конституції України. Крім того Відповідач розяснив Позивачу його право звернутися до Пенсійного фонду за призначенням пенсії за списком №2 однак в подальшому, розглядаючи ці ж документи знову відмовив у призначенні пенсії з мотивів відсутності необхідного пільгового стажу. За таких умов суд вважає за можливе поновити Позивачу строки звернення до суду та поновити порушене право Позивача на належне пенсійне забезпечення з дати виникнення такого права, оскільки таке порушення є результатом триваючих неправомірних дій з боку Відповідача.

Відповідно до норм ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" і Європейська Конвенція "Про захист прав людини і основоположних свобод" і практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права, які застосовують суди.

Пенсії та соціальні виплати відповідно до рішень Європейського Суду з прав людини є власністю в розумінні ст.І Першого Протоколу Конвенції.

Згідно ст.ст.19, 22 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, передбачених Конституцією і Законами України.

Відповідно до ст.104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Згідно ст.69 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до частини 1 статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Основний зміст принципу змагальності у адміністративному судочинстві полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 72 КАС України).

Згідно з ч.1, ч.2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому згідно ч.1 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Нормою статті 46 Конституції України гарантовано право особи на соціальний захист, що включає і право на забезпечення громадян у старості. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ та організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Враховуючи вищевикладене, суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані та законні, заперечення відповідача не відповідають вимогам чинного законодавства, а його дії вчинені не відповідно до наданих йому повноважень.

Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний судовий захист закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права 1966 року (стаття 2) та в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (стаття 13), відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 158, 159, 160-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Поновити строк звернення до суду.

Визнати протиправною відмову Нікопольського обєднаного управління Пенсійного Фонду України у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1 та зобовязати Нікопольське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області призначити і виплачувати ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах згідно «Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» з 14.07.2009р. та виплатити заборгованість, що утворилася з 14.07.2009 року.

Зобовязати Нікопольське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області зарахувати ОСОБА_1 для призначення пенсії в якості стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах згідно «Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах період його роботи з 15.02.1977 року по 25.09.1977, з 03.10.1977 по 14.04.1978, з 06.05.1978 по 17.04.1980, з 16.06.1980 по 17.07.1987 рік.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, через суд першої інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Суддя: ОСОБА_3