Справа № 2а-5289/11/2401
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2012-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а-5289/11/2401
Головуючий у 1-й інстанції: Кибич І.А.
Суддя-доповідач: Білоус О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2012 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Білоуса О.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Залімського І. Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Вижницького районного центру зайнятості Чернівецької області на постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 14 листопада 2011 року у справі за адміністративним позовом Вижницького районного центру зайнятості Чернівецької області до ОСОБА_2 про стягнення коштів , -

В С Т А Н О В И В :

Вижницький РЦЗ звернувся до Вижницького районного суду Чернівецької області з адміністративним позовом до ОСОБА_2 про стягнення допомоги по безробіттю. Позовні вимоги мотивовано тим, що 20.12.2005 року ОСОБА_2 був зареєстрований в Вижницькому РЦЗ як особа, що шукає роботу. В ході проведення перевірки наданих відомостей було виявлено, що ОСОБА_2 з 17.05.2005 року зареєстрований як фізична особа-підприємець. Про цю обставину при взятті на облік він Вижницький РЦЗ не повідомив. Таким чином ОСОБА_2, перебуваючи на обліку, безпідставно отримав кошти, які в подальшому добровільно повертати відмовився. У зв'язку із цим, просили стягнути виплачені кошти в примусовому порядку.

Постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 14.11.2011 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено. Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати скасувати постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 14.11.2011 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись при цьому на неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи та порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

В судове засідання представники сторін не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином. Про причини неявки в судове засідання суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не направляли.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, а також враховуючи те, що їх явка в судове засідання не визнавалась обов'язковою, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, за наявними у справі матеріалами, при цьому, згідно частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 1 ст. 195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 20.12.2005 року відповідач звернувся до Вижницького РЦЗ із заявою про надання йому статусу безробітного (а.с. 10). При цьому засвідчив, що на час звернення він не зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності, не займається трудовою діяльністю і не отримує пенсію.

На підставі зазначеної заяви 20.12.2005 року відповідача зареєстровано Вижницьким РЦЗ як безробітного (а.с. 9). За час перебування на обліку ОСОБА_2 отримав допомогу по безробіттю на загальну суму 1163,31 грн. (а.с.8).

В ході проведення перевірки було встановлено, що ОСОБА_2, перебуваючи на обліку в Вижницькому РЦЗ, був зареєстрований як фізична особа-підприємець (а.с. 6-7). У зв'язку із цим, відповідачу було запропоновано добровільно повернути незаконно отриману допомогу по безробіттю (а.с. 4-5).

Вирішуючи по суті існуючий спір, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Разом із тим, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Згідно вимог ч.1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 17 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. При цьому, окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська або Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Статтею 107 КАС України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства (п.4 ч.1 ). При цьому, у випадку, якщо справа не підсудна цьому адміністративному суду, позовна заява повертається позивачеві (п.6 ч. 3 ст. 108 КАС).

Колегія суддів вбачає в діях суду першої інстанції при відкритті провадження у справі порушення зазначених норм процесуального права, що є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції. При цьому апеляційний суд вказує на те, що дана адміністративна справа, згідно правил предметної підсудності, встановлених ст. 17 КАС України, підсудна окружному адміністративному суду, з урахуванням приписів ст.19 КАС України. Колегія суддів вважає, що порушення правил предметної підсудності є безумовною підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду зауважує, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого Кодексом адміністративного судочинства або іншими законами (ст. 99 КАС України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). При цьому, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо подано заяву про поновлення цього строку, то чи є підстави для її задоволення) (ч.1 ст. 107 КАС України). Статтею 100 КАС України встановлено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Матеріали справи свідчать, що 14.09.2010 року позивачем на адресу Чернівецького ОЦЗ направлялась довідка №16-02-17/1100 (а.с. 23), в якій містяться відомості про періоди, протягом яких ОСОБА_2 одночасно перебував у статусі безробітного та був зареєстрований як фізична особа-підприємець (а.с. 31). Відтак, про порушення свого права в розумінні ст. 99 КАС України позивач дізнався щонайменше 14.09.2010 року. В матеріалах справи відсутні будь-які докази звернення позивача до суду першої інстанції із клопотанням (заявою) про поновлення строку звернення до суду. Посилання суду першої інстанції на обставини про "факт реєстрації відповідача ОСОБА_3 як підприємця" не узгоджується із матеріалами справи і колегією суддів не розглядається як такий. Відтак, з наявних у справі доказів колегія суддів вбачає підстави для залишення адміністративного позову без розгляду.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду (п.4 ч.1 ст. 198 КАС України). Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення судом норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи. Статтею 203 КАС України визначено, що постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду з підстав, встановлених статтею 155 КАС.

Враховуючи встановлені порушення судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вбачає підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції та прийняття нового рішення про залишення позову без розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 199, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Вижницького районного центру зайнятості Чернівецької області задовольнити частково.

Постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 14 листопада 2011 року у справі за адміністративним позовом Вижницького районного центру зайнятості Чернівецької області до ОСОБА_2 про стягнення коштів, - скасувати.

Постановити нову ухвалу , якою адміністративний позов Вижницького районного центру зайнятості Чернівецької області до ОСОБА_2 про стягнення коштів залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно ст 212 КАС України.

Головуючий Білоус О.В.

Судді Мельник-Томенко Ж. М.

Залімський І. Г.