Справа № 809/1555/17
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2017 р. Справа № 809/1555/17

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Панікара І.В.,

за участю секретаря судового засідання Подольської Т.М.,

представника позивача: Єлізарової У.Г.,

представника позивача: Крушельницького О.О.,

представника відповідача: Бара В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області до Приватного підприємства "Зв'язковий" про стягнення заборгованості в сумі 36 526,02 гривень,-

ВСТАНОВИВ:

10.11.2017 Головне управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Приватного підприємства "Зв'язковий" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 36 526,02 гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем протиправно, в порушення податкового обов'язку встановленого підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України не сплачено борг, що виник внаслідок донарахованих штрафних санкцій в розмірі 36 526,02 гривень.

Представник позивача вимоги, що викладені в адміністративному позові підтримав в повному обсязі. Пояснив, що сума податкового боргу виникла внаслідок застосованих штрафних санкцій за податковими повідомленнями-рішеннями в загальній сумі 39 852,27 гривень. На день звернення до суду з позовом, внаслідок часкової сплати відповідачем боргу, такий складає 36 526,02 гривень.

Відповідач в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечив, додатково пояснив, що всі податкові зобов'язання ним сплачуються своєчасно - в перших числах наступного місяця за попередній місяць, на підтвердження цього подав платіжні доручення. Просив в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні докази, судом встановлено наступне.

20.01.1993 року здійснено державну реєстрацію суб'єкта господарювання - Приватного підприємства "Зв'язковий", що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Крім того, відповідач як платник податків перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у місті Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області.

Головним управлінням Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області проведено документальну планову виїзну перевірку Приватного підприємства "Зв'язковий" за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року, з питань дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

За результатом перевірки складено акт за № 503/09-19-13-03/19390713 від 12.06.2017 року, згідно змісту якого встановлено, що Приватним підприємством "Зв'язковий" порушено визначені пунктом 57.1 статті 57, пунктом 168.1 статті 168, пунктом 176.2 статті 176 Податкового кодексу України терміни сплати самостійно задекларованого грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 56 117,31 гривень, а також подання з недостовірними відомостями податкових розрахунків форми № 1 ДФ за період з 2 кварталу 2015 року по 4 квартал 2016 року (а.с. 9-14).

На підставі вищевказаного акту перевірки, у відповідності до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, позивачем винесено податкові повідомлення - рішення за № та № від 26.06.2017 року, яким до відповідача застосовано штрафні санкції в розмірі 39 342,27 гривень та 510 гривень відповідно. (а.с.15)

Надаючи правову оцінку обгрунтованості вищевказаним рішенням суб'єкта владних повноважень, суд виходив із наступного законодавчого регулювання спірних правовідносин.

Згідно частини 1 статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Порядок адміністрування податків і зборів визначають положення Податкового кодексу України.

У відповідності до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Статтею 36 Податкового кодексу України визначено обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (пункт 36.1). Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором (пункт 36.2).

Згідно пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України платниками податку на доходи фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Згідно вимог статті 171 Податкового кодексу, відповідач є роботодавцем, а отже являється податковим агентом - особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати.

Відповідно до пунктів 54.1 та 54.2 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Грошове зобов'язання щодо суми податкових зобов'язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку - фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов'язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом IV цього Кодексу для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету.

Для цілей цього розділу та пункту 54.2 статті 54 цього Кодексу під терміном "граничний термін сплати до бюджету податку" розуміються строки сплати податку, визначені цим пунктом ( підпунктом 168.1.6 пункту 168.1 статті 168 Податкового Кодексу України).

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України визначено, що податковий агент зобов'язаний сплатити суму податкового зобов'язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.

Підпунктом 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України встановлено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 168.1.5 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Якщо оподатковуваний дохід надається у негрошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом банківського дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання) (підпунктом 168.1.4 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України).

Особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані: своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок (пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України).

Отже, податковий агент зобов'язаний перерахувати до бюджету утриманий податок під час виплати доходу, а якщо оподаткований дохід нараховується, але не виплачується платнику податку, то податок підлягає сплаті (перерахуванню) у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Статтею 126 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Однак, суд не погоджується з правомірністю винесення таких податкових повідомлень-рішень та нарахуванням штрафних санкцій відповідачу з огляду на наступне.

Як встановлено судовому засіданні, Приватним підприємством "Зв'язковий" податок на доходи фізичних осіб з лютого 2015 року сплачувався на рахунок військового збору, а саме - № 0002.

Як пояснив представник відповідача, сплата на даний рахунок обумовлювалася тим, що в лютому 2015 році в органах Державного казначейства йому повідомили, про закриття спеціального рахунку № 0002 по сплаті єдиного внеску з сум заробітної плати.

На підтвердження факту своєчасної та повної сплати в сумі 56 117,31 гривень, представником відповідача суду надано платіжні доручення: № 19 від 03.02.2015 року, № 42 від 02.03.2015 року, № 65 від 01.04.2015 року, № 92 від 30.04.2015 року, №110 від 01.06.2015 року, № 132 від 03.07.2015 року, № 155 від 05.08.2015 року. № 176 від 02.09.2015 року, № 198 від 01.10.2015 року, № 221 від 02.11.2015 року, № 243 від 01.12.2015 року, № 267 від 28.12.2015 року, № 289 від 01.02.2016 року, № 314 від 01.03.2016 року, № 339 від 01.04.2016 року, № 358 від 28.04.2016 року, № 384 від 01.06.2016 року, № 400 від 01.07.2016 року, № 425 від 01.08.2016 року, № 442 від 02.09.2016 року, № 466 від 03.10.2016 року, № 488 від 01.11.2016 року, № 512 від 01.12.2016 року, № 529 від 29.12.2016 року, в яких зазначено особові реквізити і призначення платежу "Податок на доходи фізичних осіб". (а.с. 33-56)

Окрім того, суд зазначає, що згідно змісту листа-відповіді Державної фіскальної служби України Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області, наданої на звернення Приватного підприємства "Зв'язковий" - вказану суму переплати по військовому збору було зараховано на сплату податку з доходів фізичних осіб. (а.с. 29, 58)

Зазначене також підтверджується змістом пункту 3.2 акту перевірки відповідача за № 503/09-19-13-03/19390713 від 12.06.2017 року (а.с.12).

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Із урахуванням викладеного, податкові повідомлення - рішення за № та № від 26.06.2017 року винесені позивачем не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що повинні були б бути ним враховані при прийнятті рішення, оскільки на переконання суду відповідачем своєчасно в повному обсязі та у визначений законом спосіб виконувався його податковий обов'язок щодо сплати податку на доходи фізичних осіб до бюджету.

При цьому, твердження позивача про те, що кошти перераховувались не на спеціальний рахунок по сплаті податку з доходів фізичних осіб, а відповідно не можуть вважатися такими, що сплачені вчасно, суд не бере до уваги з огляду зміст положень статті 67 Конституції України та статтей 16, 57, 168 та 171 Податкового кодексу України, що визначають обов'язок по сплаті податків до бюджету виключно у визначеному порядку та розмірах, однак жодним чином не встановлюють перелік особливих рахунків для цього.

Беручи до уваги вищенаведене, в задоволенні позову Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області до Приватного підприємства "Зв'язковий" про стягнення податкового боргу в сумі 36 526,02 гривень слід відмовити.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Панікар І.В.

Постанова складена в повному обсязі 18.12.2017.