Справа № 826/8881/17
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/8881/17 Головуючий у 1-й інстанції: Літвінова А.В.
Суддя-доповідач: Глущенко Я.Б.
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 грудня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів Кузьмишиної О.М., Пилипенко О.Є.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до Публічного акціонерного товариства «Інститут транспорту нафти» про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 вересня 2017 року, -

У с т а н о в и в :

Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулося у суд із позовом до Публічного акціонерного товариства «Інститут транспорту нафти», у якому просило стягнути на його користь з відповідача заборгованість в сумі 17 223,51 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 вересня 2017 року позов задоволено частково: стягнуто з ПАТ «Інститут транспорту нафти» на користь Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві заборгованість по виплаті різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність», та сумою, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, в сумі 11 467,28 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а постанова суду - скасуванню в частині, з таких підстав.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, відповідач не отримував повідомлення про необхідність сплатити визначені суми за серпень 2014 року, відтак підстави для задоволення позову в цій частині відсутні.

З таким висновком суду не можна погодитися.

Колегією суддів установлено, що ПАТ «Інститут транспорту нафти» зареєстроване в Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У відповідача виникла заборгованість перед позивачем по виплаті різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність», та сумою, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів.

У зв'язку із тим, що в добровільному порядку заборгованість сплачена не була, позивач звернувся у суд із даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 1статті 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

За частинами 1, 2 статті 24 Закону України «Про науку і науково-технічну діяльність» встановлює, що держава встановлює для наукових (науково-педагогічних) працівників, які мають необхідний стаж наукової роботи, пенсії на рівні, що забезпечує престижність наукової праці та стимулює систематичне оновлення наукових кадрів. Пенсія науковому (науково-педагогічному) працівнику призначається за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини 9 статті 24 цього Закону різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується: для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів державного бюджету; для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом; для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.

Механізм фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи (далі - різниця у розмірі пенсії) визначає відповідний Порядок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 №372 (далі - Порядок №372).

Відповідно до пункту 2 Порядку №372 за рахунок коштів державного бюджету фінансується 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації у розрахунку на одну особу. Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів.

За пунктом 5 Порядку №372, розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення за зразком, що додається.

Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках.

За вимогами п. 6 Порядку № 372 у разі зміни розміру пенсії або виникнення обставин, які впливають на фінансування різниці у розмірі пенсії (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це відповідні підприємства, установи, організації та заклади у місячний строк з дня виникнення таких обставин.

Відповідно до пункту 8 Порядку №372 у разі порушення строку сплати коштів, які спрямовуються на фінансування різниці у розмірі пенсії, органи Пенсійного фонду стягують відповідні суми у порядку, визначеному законодавством.

Пункт 9 Порядку №372 передбачає, що різниця у розмірі пенсій наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації фінансується за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів згідно з пунктами 3 - 8 цього Порядку.

З матеріалів справи убачається, що Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві просить стягнути з відповідача заборгованість по відшкодуванню різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленої згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 01.06.2014 по 31.08.2014 на загальну суму 17223,51 грн.

На обґрунтування позовних вимог позивачем надані повідомлення про суму витрат, які направлялись на адресу відповідача, а саме: повідомлення від 20.06.2014 №10079/03 з розрахунком заборгованості за червень 2014 року на суму 5711,05 грн. та повідомлення від 24.07.2014 №12218/03 з розрахунком заборгованості за липень 2014 року на суму 5756,23 грн. Також, позивач зазначив, що не направляв на адресу відповідача такий розрахунок за серпень 2014 року, оскільки розмір витрат для відповідача не змінювався.

Ураховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем зазначеної суми заборгованості, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

При цьому, судова колегія уважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо того, що позивач відповідно до вимог Порядку № 372, повинен був надіслати відповідачу також повідомлення про суму витрат за серпень 2014 року, позаяк із правового аналізу пунктів 5 та 6 зазначеного Порядку убачається, що органи Пенсійного фонду визначають розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних та не бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації один раз на рік до 20 січня поточного року. Наступні розрахунки розміру таких витрат здійснюються органами Пенсійного фонду протягом 10 днів з дня новопризначеної пенсії, або у разі зміни розміру пенсії або виникнення обставин, які впливають на фінансування різниці у розмірі пенсії (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), про що органи Пенсійного фонду повідомляють про це відповідні підприємства, установи, організації та заклади у місячний строк з дня виникнення таких обставин.

З урахуванням наведеного, а також того, що розмір витрат фінансування різниці по науковим пенсіям у серпні 2014 року для відповідача не змінювався, позивач не мав обов'язку надсилати відповідачу такий розрахунок за серпень 2014 року, відтак, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за серпень 2014 року у сумі 5 756, 23 грн. є також обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Отже, суд першої інстанції неповно встановив обставини справи в частині відмови у задоволенні позову та ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому, на підставі пункту 3 статті 198, пунктів 3, 4 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню в частині відмови у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 183-2, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 вересня 2017 року в частині відмови в задоволення позову Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до Публічного акціонерного товариства «Інститут транспорту нафти» про стягнення заборгованості по виплаті різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність», та сумою, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, за серпень 2014 року в сумі 5 756, 23 грн. скасувати.

Адміністративний позов в цій частині задовольнити.

Стягнути із Публічного акціонерного товариства «Інститут транспорту нафти» (04050, м. Київ, вул. Артема, 60, ) на користь Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві заборгованість по виплаті різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність», та сумою, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, за серпень 2014 року в сумі 5 756, 23 грн. (п'ять тисяч сімсот п'ятдесят шість грн. двадцять три копійки).

У решті постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.М. Кузьмишина
суддяО.Є. Пилипенко