Справа № 694/1561/17
Суддя: Сакун Д. І.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 694/1561/17 Провадження №2-а/694/61/17
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

14 год. 50 хв.

13.12.2017 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Сакун Д.І. ,

при секретарі Матвієнко А.А.

за участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Звенигородка, адміністративну справу за позовом Звенигородського районного відділу УДМС України в Черкаській області в особі начальника Звенигородського РВ УДМС України в Черкаській області ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про примусове видворення громадянина ОСОБА_3 Федерації ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить суд примусово видворити громадянина ОСОБА_3 Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі території України.

Свої вимоги мотивує тим, що 07.12.2017 року до Звенигородського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області працівниками Звенигородського ВПГУНП було доставлено громадянина ОСОБА_3 Федерації ОСОБА_2 З доданих до матеріалів справи копій документів вбачається, що відповідача, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, документованого паспортом 67 01 428999, виданим 08.08.2001 року Нижньосортинським ПОМ Лянторського ГОВД Сургутського району Тюменської області Хантимансійського округу ОСОБА_3 Федерації було виявлено позивачем 19.08.2017 року в ході проведення цільових профілактичних перевірок місць ймовірного перебування порушників міграційного законодавства, за адресою м. Звенигородка, пров Шкільний б.1. З дато-штампу Державної Прикордонної Служби України в іміграційній картці відповідача вбачається, що останній прибув на територію України 26.02.2015 року, по паспорту громадянина ОСОБА_3 Федерації через КПП «Зернове» та проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3. До територіального підрозділу УДМС України в Черкаській області за місцем його проживання для продовження терміну перебування на території України відповідач не звертався. 19.08.2017 року відповідача за порушення встановленого терміну перебування в Україні притягнуто позивачем до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст 203 КУпАП у звязку з ухиленням від виїзду з України після закінчення встановленого терміну перебування, про що винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії МЧК № 030297 від 19.08.2017 року у вигляді штрафу 510 грн. Враховуючи те, що законних підстав для подальшого перебування на території України немає, законні засоби існування для забезпечення перебування в Україні відсутні, 19.08.2017 року Звенигородським РВ УДМС України в Черкаській області прийнято рішення № 7 про примусове повернення з України гр. ОСОБА_3 Федерації ОСОБА_2 На даний час відповідач свідомо не виконав рішення про примусове повернення, не покинувши території України у встановлені зазначеним рішенням терміни.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав та просив суд його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, проте просив залишити його на території України до 10.01.2018р.

Ознайомившись із вказаною позовною заявою, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 являється громадянином ОСОБА_3 Федерації, що підтверджується його паспортом, копія якого знаходиться в матеріалах справи.

ОСОБА_2 19.08.2017 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 203 КУпАП «Порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні і транзитного проїзду через територію України».

19.08.2017 року за порушення законодавства України відносно громадянина ОСОБА_3 Федерації ОСОБА_2 заступником начальника Звенигородського РВ УДМС України в Черкаській області ОСОБА_4, відповідно до ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» було прийнято рішення № 7 про його видворення з України у добровільному порядку у термін до 19.09.2017 року.

Добровільно ОСОБА_2 у встановлений рішенням №7 від 19.08.2017 року, строк територію України не покинув.

Згідно ч. 1ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Частинами 1, 2ст. 16 цього ж Закону визначено, що реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в'їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону. Відмітка про реєстрацію іноземця або особи без громадянства в паспортному документі та/або імміграційній картці або інших передбачених законодавством України документах дійсна на всій території України незалежно від місця перебування чи проживання іноземця або особи без громадянства на території України.

Відповідно вимог ч.1 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Згідно Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 353/271/150 від 23 квітня 2012 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21 травня 2012 року за № 806/21119, контроль за дотриманням іноземцями та особами без громадянства вимог законодавства здійснюють в межах своєї компетенції територіальні підрозділи Державної міграційної служби України, до повноважень яких віднесено прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України.

Судом не встановлено жодних обставин, які свідчили б про те, що виконання рішення про примусове видворення до держави належності буде становити для відповідача реальну загрозу його життю, свободі або здоров'ю чи призведе до інших негативних наслідків, які згідност.31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», є підставами для заборони щодо примусового повернення чи примусового видворення відповідача з території України в країну його походження.

Законні підстави для знаходження на території України у відповідача відсутні, оскільки термін перебування його на території України закінчився. Залишати територію України відповідач наміру не має, а тому підлягає примусовому видворенню з України. Крім того, ст. 4 вищевказаного Закону визначені підстави для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, однак, суду, при розгляді даної справи, жодних підстав, які визначені в наведеній статті, відповідачем не надано.

Не підлягає видворенню особа, якщо така підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобода бо статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", відповідно до якої іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворенні або видані чи передані до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Окрім того, відповідач ОСОБА_2 ухилився від виїзду з України, в добровільному порядку не покинув територію України, чим порушив законодавство про статус іноземців та осіб без громадянства, а також приймаючи до уваги відсутність заборон щодо примусового повернення чи примусового видворення або видачі чи передачі іноземця та особи без громадянства, передбачених статтею 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд приходить до висновку, що позовні вимоги про видворення громадянина ОСОБА_3 Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України в примусовому порядку підлягають задоволенню.

Згідно роз'яснень, викладених у п.26 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду від 25 червня 2009 року № 1 "Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні" іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворенні за межі України з підстав та в порядку, що визначені статтею 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства",статтею 13 Закону України "Про імміграцію". Примусове видворення та затримання іноземця та особи без громадянства здійснюється лише на підставі постанови адміністративного суду.

Відповідно до ч.1ст.32 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які відповідно до рішення суду підлягають примусовому видворенню за межі України, відшкодовують витрати, пов'язані з видворенням, в установленому законом порядку. Якщо зазначені іноземці та особи без громадянства не мають коштів для відшкодування витрат, пов'язаних із видворенням їх за межі України, видворення здійснюється за рахунок державного бюджету.

Відповідно до ч. 5 ст. 256 КАС України постанова підлягає до негайного виконання.

На підставі ч. 4 ст. 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.11,17,18,71,94,160,161,162,163,183-5,186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Звенигородського районного відділу УДМС України в Черкаській області в особі начальника Звенигородського РВ УДМС України в Черкаській області ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про примусове видворення громадянина ОСОБА_3 Федерації ОСОБА_2 - задовольнити в повному обсязі.

Примусово видворити громадянина ОСОБА_3 Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі території України.

Постанову суду у відповідності до вимог ст..256 КАС України допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом п»яти днів з дня проголошення постанови.

Суддя Д.І.Сакун