Справа № 806/3467/17
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

14 грудня 2017 року м. Житомир Справа № 806/3467/17

Категорія 6.3

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Семенюк М.М. , розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про зняття арешту та заборону на відчуження із 1/3 ідеальних частин квартири, -

в с т а н о в и в :

Як вбачається із змісту позовної заяви і доданих до неї документів, позивач просить зняти арешт та заборону відчуження нерухомого майна, накладеного постановою відповідача про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, прийняту державним виконавцем при виконанні виконавчого листа, виданого Заводським районним судом м. Миколаєва за результатами розгляду цивільної справи про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь фізичної особи.

Частиною першою статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Інший порядок судового оскарження, у тому числі коло учасників цього оскарження, визначено розділом VII "Судовий контроль за виконанням судових рішень" Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) і статтею 1212 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

За приписами статті 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (частина друга статті 384 ЦПК України).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 року по справі № 6-3077цс15.

Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що даний позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, а тому згідно п. 1 ч.1 ст.109 Кодексу адміністративного судочинства України, у відкритті провадження в адміністративній справі належить відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім тих, для яких законом встановлено інший порядок судового вирішення.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За змістом цієї норми предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов'язків, а також встановлені законом умови їх реалізації.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Тобто, арешт державним виконавцем майна (в т.ч. і вчинення ним дій, які спрямовані на його застосування) не змінює правову природу спірних відносин і не перетворює цей спір у публічно-правовий, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, предметом спору та об'єктом судового захисту є саме право застави майна.

Вимоги позивача про звільнення майна з-під арешту мають цивільно-правову природу і підлягають захисту способами, визначеними Цивільним кодексом України для захисту майнових прав, а вирішення такої справи потребує з'ясування наявності цивільного права на майно у сторін спору.

Таким чином зважаючи на те, що постановою Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 16.05.2005 року накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 за результатами розгляду справи про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь фізичної особи, суд приходить до висновку, що даний спір не є публічно-правовим спором в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а тому не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має вирішуватися у порядку цивільної юрисдикції шляхом ініціювання питання про зняття арешту із заставленого майна, а тому, згідно п.1 ч.1 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України, належить відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження, якщо не було подано апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя М.М. Семенюк