Справа № 806/3289/17
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року м. Житомир справа № 806/3289/17

категорія 6.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попової О. Г.,

секретар судового засідання Ясинська К.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Бєльського О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про зобов'язання зняти арешт з майна та виключити з єдиного Державного реєстру,

встановив:

ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом, в якому просить зобов'язати Житомирський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області зняти арешт з належного ОСОБА_2 на праві власності майна: земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий НОМЕР_3 загальною площею 0,0884 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд за номерами запису про обтяження: №7570207 дата та час державної реєстрації: 06.05.2011 11:19:07; за №7570166 дата та час державної реєстрації: 09.07.2009 15:13:37; за №7570133 дата та час державної реєстрації: 18.11.2008 12:42:54; за №7570102 дата та час державної реєстрації: 04.08.2008 15:30:13 та виключити з Єдиного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно усі перераховані вище обтяження накладені Житомирським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 15 серпня 2007 року між ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_4 був укладений договір купівлі-продажу, за яким останній передав позивачу (продав) у власність, а позивач прийняла у власність (придбала) земельну ділянку площею 0,0884 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_3. Вказує, що з метою реєстрації права власності на спірну земельну ділянку, позивач в подальшому звернулася до державного реєстратора - приватного нотаріуса, який відмовив у здійсненні державної реєстрації, про що було прийняте відповідне рішення.

За твердженнями позивача, з даного рішення ОСОБА_2 дізналася, що на підставі заяви ОСОБА_4 від 04.11.2014 останньому було видано свідоцтво про право власності та зареєстровано право власності на дану земельну ділянку.

Наголошує, що рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 19 квітня 2017 року порушені права ОСОБА_2 були відмовлені, суд визнав ОСОБА_2 право власності на дану земельну ділянку з цільовим призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Вказане рішення відповідачем ОСОБА_4 та іншими учасниками процесу не оскаржувалося, а тому воно набрало законної сили відповідного до вимог чинного законодавства.

Позивач зазначає, що 23 листопада 2017 року ОСОБА_2 звернулася з письмовою заявою на ім'я начальника Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області з проханням зняти арешт з даної земельної ділянки, оскільки позивачу стало відомо, що арешт був здійснений ВДВС Житомирського РУЮ на підставі обтяжень: №7570207 дата та час державно: реєстрації: 06.05.2011 11:19:07; №7570166 дата та час державної реєстрації: 09.07.2009 15:13:37; №7570133 дата та час державної реєстрації: 18.11.2008 12:42:54; №7570102 даті та час державної реєстрації: 04.08.2008 15:30:13 за вимогами кредиторів на майно боржника - фізичної особи ОСОБА_4, в тому числі і на земельну ділянку позивача , яку вона придбала у ОСОБА_4 15.08.2007, тобто до накладання вищезазначених обтяжень.

За твердженнями позивача, з відповіді начальника Житомирського РВДВС ГТУЮ у Житомирській області С.В.Карпюка, на письмове звернення ОСОБА_2 встановлено, що дійсно на примусовому виконанні в Житомирському районному відділі державної виконавчої служби перебували виконавчі провадження про стягнення заборгованості з ОСОБА_4 ід.н. НОМЕР_1 на користь банківських установ. Однак, згідно статті 15 Закону України: «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягував і боржник, які в повній мірі можуть реалізувати свої права і обов'язки у виконавчому провадженні.

Наголошує, що у зв'язку з тим, що ОСОБА_2 не є стороною у виконавчих провадженнях де є гр. ОСОБА_4, позивачу було відмовлено у наданні інформації по вказаним провадженням та у знятті обтяжень з земельної ділянки позивача.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог поклався на розсуд суду, письмових заперечень на адміністративний позов не надіслав.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та присутні в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Встановлено, що між ОСОБА_4 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) було укладено договір купівлі продажу земельної ділянки від 15.08.2007, відповідно до умов якого ОСОБА_4 передав у власність (продав), а ОСОБА_2 прийняла у власність (купила) земельну ділянку площею 884 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий НОМЕР_3 та зобов'язується сплатити за неї грошову суму у розмірі 13 976,00 грн. (а.с. 23-24)

Вказані обставини також підтверджуються наявною у матеріалах справи копії витягу з Державного реєстру правочинів №4455872 від 15.08.2007. (а.с. 26 та зворот)

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта ОСОБА_4 №102269679 від 01.11.2017, в розділі "Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень" наявні записи про обтяження, в яких предметом обтяження зазначено земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_3, загальною площею 0,0884 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. (а.с. 32-37)

Відповідно до наданих позивачем та представником відповідача пояснень, на момент судового розгляду справи, є чинними обтяження за наступними записами:

- №7570207 від 06.05.2011, підстава виникнення обтяження: постанова державного виконавця ВДВС Житомирського РУЮ Григорчук Л.О. про відкриття виконавчого провадження №26236653 від 29.04.2011; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), ін. №16960588 від. 05.11.2014; вид обтяження: арешт нерухомого майна; опис предмета обтяження: все майно. (а.с. 32-33);

- №7570166 від 09.07.2009, підстава виникнення обтяження: постанова старшого державного виконавця ВДВС Житомирського РУЮ Буравської Н.В. про відкриття виконавчого провадження №13642035 від 09.07.2009; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), ін. №16960588 від. 05.11.2014; вид обтяження: арешт нерухомого майна; опис предмета обтяження: все майно. (а.с. 33);

- №7570133 від 18.11.2008, підстава виникнення обтяження: постанова старшого державного виконавця ВДВС Житомирського РУЮ Буравської Н.В. про відкриття виконавчого провадження №10062759 від 18.11.2008; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), ін. №16960588 від. 05.11.2014; вид обтяження: арешт нерухомого майна; опис предмета обтяження: все майно. (а.с. 33-34);

- №7570102 від 04.08.2008, підстава виникнення обтяження: постанова державного виконавця ВДВС Житомирського РУЮ Буравської Н.В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), ін. №16960588 від. 05.11.2014; вид обтяження: арешт нерухомого майна; опис предмета обтяження: все майно. (а.с. 34)

23 листопада 2017 року ОСОБА_2 звернулась із заявою на ім'я начальника Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області з проханням зняти арешт з земельної ділянки, яка належить ОСОБА_2 на праві власності за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер: НОМЕР_3, площею 0,0884 га., який був накладений по виконавчим провадженням за боржником ОСОБА_4, РНОКПП НОМЕР_1. (а.с. 14)

Листом Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області вих. №46436 від 28.11.2017 ОСОБА_2 повідомлено, що відповідачем розглянуто заяву, яка надійшла до відділу ДВС 24.11.2017 року про зняття арешту із земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_3, площею 0. 884 га.

В ході даного розгляду повідомляємо наступне, що дійсно на примусовому виконанні в Житомирському районному відділі державної виконавчої служби перебували виконавчі провадження про стягнення заборгованості з ОСОБА_4 ід.н. НОМЕР_1 на користь банківських установ. Згідно статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник, які в повній мірі можуть реалізовувати свої права і обов'язки у виконавчому провадженні.

У зв'язку із тим, що ви не є стороною у виконавчих провадження боржником де є гр., ОСОБА_4, Вам відмовлено у наданні інформації по вказаним провадженням. Разом з тим, роз'ясняємо, що згідно статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» Ви, маєте право, якщо вважаєте, що майно, на яке накладено арешт, належить Вам, а не боржникові, на звернення до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього. (а.с. 22)

Враховуючи вищевикладене та з метою захисту своїх порушених прав та законних інтересів позивач звернулась із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

На момент накладення спірних арештів на земельну ділянку площею 884 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий НОМЕР_3, вказані правовідносини регулювалися Законом України "Про виконавче провадження" №606-XIV від 21 квітня 1999 року (в редакції, чинній на момент накладення спірних обтяжень, далі - Закон №606-XIV)

Відповідно до ч.6 ст.24 Закону №606-XIV, за заявою стягувача, з метою забезпечення виконання рішення про майнові стягнення, державний виконавець постановою про відкриття виконавчого провадження вправі накласти арешт на майно боржника (крім коштів) та оголосити заборону на його відчуження. Одночасно з винесенням такої постанови державний виконавець може провести опис і арешт майна боржника в порядку, визначеному цим Законом.

Положеннями статті 55 Закону №606-XIV передбачено, арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Арешт застосовується:

1) для забезпечення збереження майна боржника, що підлягає наступній передачі стягувачеві або реалізації;

2) для виконання рішення про конфіскацію майна боржника;

3) при виконанні ухвали суду про накладення арешту на майно, що належить відповідачу і знаходиться у нього чи в інших осіб.

Державним виконавцем за постановою про відкриття виконавчого провадження або за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження може бути накладений арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, пов'язаних з проведенням виконавчих дій на виконання на все майно боржника або на окремо визначене майно боржника. У разі потреби постанова, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, надсилається державним виконавцем до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Копія постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника не пізніше наступного після її винесення дня надсилається боржнику та відповідно до банків чи інших фінансових установ або органів, зазначених у частині другій цієї статті. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена боржником начальнику відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, або до суду у 10-денний строк.

Про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису й арешту майна боржника. Під час проведення опису й арешту майна боржника державний виконавець вправі оголосити заборону розпоряджатися ним, а у разі потреби - обмежити права користування майном або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису й арешту. Види, обсяги і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Відповідно до змісту позовної заяви та наданих позивачем пояснень, обтяження накладені на земельну ділянку площею 884 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий НОМЕР_3 в межах виконавчих проваджень щодо боржника ОСОБА_4 є протиправним, оскільки вказана земельна ділянка на праві приватної власності належить ОСОБА_2, а не ОСОБА_4

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

Положеннями статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Питання права власності на земельну ділянку площею 884 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий НОМЕР_3 були предметом розгляду у цивільній справі №278/1369/16-ц.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 19.04.2017 по справі №278/1369/16-ц позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та визнання права власності на земельну ділянку задоволено. Скасовано державну реєстрацію права власності на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності 7570044, реєстраційний номер об'єкта 20. Визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності на земельну ділянку, видане державним реєстратором Житомирського районного управління юстиції в Житомирській області Санніковою І.В. 05 листопада 2014 року за №29019682 на ім'я ОСОБА_4. Визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0884 та, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_3, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_2, судовий збір у сумі 1653 грн. 60 коп. (а.с. 27-28)

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 19.04.2017 по справі №278/1369/16-ц набрало законної сили 11 травня 2017 року.

На виконання рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 19.04.2017 по справі №278/1369/16-ц було внесено відповідний запис про право власності №20751577 від 31.05.2017, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №888091443 від 03.06.2017. (а.с. 30 та зворот)

Судом встановлено, що 23 листопада 2017 року ОСОБА_2 звернулась із заявою на ім'я начальника Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області з проханням зняти арешт з земельної ділянки, яка належить ОСОБА_2 на праві власності за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер: НОМЕР_3, площею 0,0884 га., який був накладений по виконавчим провадженням за боржником ОСОБА_4, РНОКПП НОМЕР_1. (а.с. 14)

На момент звернення позивача із вказаною заявою правовідносини щодо зняття арешту з майна боржника регулюються Законом України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02 червня 2016 року (далі - Закон №1404-VIII)

Відповідно до положень частини 1-3 статті 59 Закону №1404-VIII, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Виконавець зобов'язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Частиною четвертою статті 59 Закону №1404-VIII визначено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Згідно частини 5 статті 59 Закону №1404-VIII у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Стаття 8 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 20.03.1952, ратифікованого Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" від 17.07.1997 № 475/97-ВР, визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Втручання в право на мирне володіння майном повинне здійснюватися з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи (справа «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

Згідно з ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи доказів, суд зазначає, що право власності позивача на земельну ділянку площею 884 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий НОМЕР_3 підтверджується сукупністю належних та достатніх доказів.

Відповідачем в порушення ч. 2 ст. 71 КАС України не доведено, що на момент розгляду справи обтяження та заборони на відчуження майна позивача вигляді арешту майна за виконавчими провадженнями відносно боржника ОСОБА_4 є законними, обґрунтованими та вмотивованими.

З метою відновлення порушених прав та законних інтересів позивача та керуючись положеннями статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02 червня 2016 року, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зняття арешту з належного ОСОБА_2 на праві власності майна: земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий НОМЕР_3 загальною площею 0,0884 га та вилучення відповідних записів про такі обтяження з Єдиного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 71, 86, 158-163, 167, 186, 254 КАС України,

постановив:

Позов задовольнити.

Зобов'язати Житомирський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області зняти арешт з належного ОСОБА_2 на праві власності майна: земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий НОМЕР_3 загальною площею 0,0884 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд за номерами запису про обтяження: №7570207 дата та час державної реєстрації: 06.05.2011 11:19:07; за №7570166 дата та час державної реєстрації: 09.07.2009 15:13:37; за №7570133 дата та час державної реєстрації: 18.11.2008 12:42:54; за №7570102 дата та час державної реєстрації: 04.08.2008 15:30:13 та виключити їх з Єдиного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.Г. Попова

Повний текст постанови виготовлено: 15 грудня 2017 р.