Справа № 523/11623/17
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2017 р.м.ОдесаСправа № 523/11623/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Бабаков В.П.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Осіпова Ю.В.,

суддів Бойка А.В., Скрипченка В.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Одесі апеляційну скаргу Суворовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 31 жовтня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Суворовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання дій протиправними, зобовязання вичинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

16.08.2017 року ОСОБА_1 звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси із адміністративним позовом до Суворовського обєднаного управління ПФУ в м. Одесі, в якому просила суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови їй в розрахунку пенсії за віком, із урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, у відповідності до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (2014, 2015 та 2016 рр.);

- зобовязати відповідача розрахувати їй пенсію за віком, із урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, у відповідності до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (2014, 2015 та 2016 рр.), забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсіями.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на думку позивачки, пенсійним органом неправомірно відмовлено їй у призначенні пенсії за віком з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014, 2015, 2016 роки.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 31 жовтня 2017 року (ухваленою в порядку ст.183-2 КАС України) адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано неправомірними дії Суворовського об'єднаного управління ПФУ в м. Одесі щодо переведення ОСОБА_1 з пенсії за вислугу років на пенсію за віком на підставі ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007р. Зобов'язано Суворовське об'єднане управління ПФУ в м. Одесі призначити та здійснити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 згідно ч.1,2 ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 15.08.2017р. із урахуванням середньої заробітної плати(доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме 2014,2015 та 2016 роки. Допущено негайне виконання постанови у межах суми стягнення присудженої пенсії за один місяць.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду 1-ї інстанції, начальник Суворовського обєднаного управління ПФУ в м. Одесі 23.11.2017 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми матеріального і процесуального права та просив скасувати постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 31.10.2017 року та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю та /або неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, сповіщених належним чином про дату, час і місце судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судом апеляційної інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивачка ОСОБА_1 (04.08.1958 р.н.), з 20.10.2006р. отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до ст.55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ.

15.08.2017 року, досягнувши пенсійного віку, позивачка звернувся до управління ПФУ про призначення іншого виду пенсії, яка передбачена Законом №1058-ІV.

Однак Управління ПФУ, фактично провело переведення на інший вид пенсії та перерахувало розмір пенсії з застосуванням показника заробітної плати за 2007 рік, який було враховано при призначенні попереднього виду пенсії за вислугу років.

Не погоджуючись з вищевказаними діями та рішенням пенсійного органу позивачка оскаржила їх до суду.

Вирішуючи справу по суті та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог і відповідно, з неправомірності дій та спірного рішення відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції та вважає їх обґрунтованими, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно із ч.1 ст.40 зазначеного Закону, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000р. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 01.01.2016р. або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 01.07.2000р. становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01.07.2000р. незалежно від перерв.

А згідно приписів ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (у редакції, чинній на час звернення позивача з заявою), заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 3 (три) календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до вимог ч.1 ст.44 зазначеного Закону, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Виходячи з правових норм ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Частина ж 3 вказаної ст.45 регулює порядок переведення з одного виду пенсії на інший, а саме: переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії (ч.4 ст.45 Закону).

Так, як встановлено судами обох інстанцій з матеріалів справи, у 2006 році ОСОБА_1 вже призначалась «пенсія за вислугу років», яка передбачена Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII, а в 2017 році їй фактично була призначена «пенсія за віком», яка передбачена Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058-IV.

Після перерахунку при призначенні «пенсії за віком» по Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в 2017 році відповідачем був застосований показник середньої заробітної платні у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для розрахунку пенсії за 2007 рік.

Разом з тим, «пенсія за вислугу років» не передбачена Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та не віднесена до тих видів пенсії, які призначаються згідно даного Закону, зокрема за віком; по інвалідності внаслідок загального захворювання (у т.ч. каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); у зв'язку з втратою годувальника (ст.9 Закону).

Як вже зазначалося вище, положеннями ч.3 ст.45 Закону №1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону , із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Системний аналіз наведених вище норм діючого пенсійного законодавства свідчить про те, що ч.3 ст.45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.

Водночас, ОСОБА_1 було призначено пенсію відповідно до Закону №1788-XII, який, в свою чергу, передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.

Так, зокрема, відповідно до ст.55 Закону №1788-XII, пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком і при призначенні пенсії за вислугу років показник середньої заробітної плати (доходу) при її розрахунку не застосовується в силу вимог зазначеного Закону.

У випадку ж, коли особі було призначено «пенсію за вислугу років» за іншим Законом, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в подальшому при розрахунку пенсії за віком за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» такій особі показник середньої заробітної плати має враховуватися за 3 (три) календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.

Отже, оскільки позивачці в 2006 році призначалася «пенсія за вислугу років» на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення», то відповідно, перерахунок пенсії відповідачем у 2017 році був проведений неправомірно, оскільки фактично ОСОБА_1 просила призначити їй іншу пенсію за іншим Законом.

Крім того, після призначення «пенсії за вислугу років», ОСОБА_1 продовжувала працювати та сплачувати у встановленому законом порядку усі страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Таким чином, приймаючи до уваги вищезазначені обставини, колегія суддів приходить до аналогічного, що і суд 1-ї інстанції висновку, що при обчисленні відповідачем призначеної «пенсії за віком» вперше, він повинен був застосовувати показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за 3 (три) календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, як це передбачено ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

При цьому, одночасно необхідно звернути увагу й на той факт, що аналогічної правової позиції з цього спірного питання дотримується і Верховний Суд України, зокрема, в своїх рішеннях від 09.06.2015р. по справі №21-550а15, від 31.03.2015р. по справі №21-612а14, від 22.12.2015р. по справі №21-4071а15 та від 20.11.2016р. по справі №133/476/15-а.

Згідно зі змісту положень ст.244-2 КАС України, висновки Верховного Суду України, викладені в його рішеннях за результатами розгляду справи з підстав передбачених п.п.1,2 ст.237 КАС України, є обовязковими для всіх субєктів владних повноважень та мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції.

До того ж, слід зазначити й про те, що згідно із вимогами ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи правильності висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Отже, за таких обставин, судова колегія, діючи виключно в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.200 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду 1-ї інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.183-2,195,197,198,200,205,206,254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Суворовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі - залишити без задоволення, а постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 31 жовтня 2017 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: А.В. Бойко

ОСОБА_2