Справа № 502/1658/17
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2017 р.м.ОдесаСправа № 502/1658/17

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Маслеников О.А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів - Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.

за участю секретаря - Осавуляк О.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції на постанову Кілійського районного суду Одеської області від 04 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора поліції батальйону 2 роти 2 Управління патрульної поліції у м. Одесі лейтенанта Овезова Максата Миртназаровича (третя особа - Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) звернувся із вказаним адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 117 від 27 червня 2017 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції у місті Одесі лейтенантом Овезовим Максатом Миртназаровичем, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст.121 КУпАП, із закриттям провадження по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що правопорушення позивач не вчиняв, а поліцейським порушено процедуру розгляду справи, передбаченої статтями 278 та 279 КУпАП, що призвело до порушення його процесуальних прав. Крім того, позивач зазначає, що інспектор УПП у м. Одесі лейтенант Овезов М.М. незаконно розглянув справу без складання протоколу на місці зупинки автомобілю, а також на недоліки оскарженої постанови.

За наслідками розгляду зазначеної справи Кілійським районним судом Одеської області 04 жовтня 2017 прийнято постанову про часткове задоволення позовних вимог.

Поновлено строк позивачу на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення серія ЕАА, № 117120 від 27.06.2017 року. Скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ЕАА № 117120 від 27.06.2017 року, винесену інспектором УПП лейтенантом Овезовим М.М., відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП із застосуванням до останнього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.. На підставі ст. 22 КУпАП позивача звільнено від адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП при малозначності правопорушення та оголошено йому усне зауваження. Справу про притягнення до адміністративної відповідальності відносно позивача за ч. 6 ст. 121 КУпАП- закрито.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 6 ст. 122 КУпАП, проте з урахуванням обставин справи і причин, що призвели до допущення відповідних порушень та відсутності будь-яких тяжких наслідків, відсутність шкоди, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, а також даних про особу винного в частині відсутності відомостей про притягнення його до адміністративної відповідальності раніше, суд звільнив ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП із закриттям справи.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, УПП у м. Одесі Департаменту патрульної поліції подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, яке не відповідає обставинам справи, та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В апеляційній скарзі УПП у м. Одесі Департаменту патрульної поліції зазначає, що відповідно до вимог КУпАП тільки орган (посадова особа) уповноважений вирішувати справу, зокрема органи Національної поліції, щодо звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності та обмежуватись усним зауваженням при малозначності вчинені адміністративного правопорушення. На думку апелянта, суд перевіряючи рішення, дію чи бездіяльнісь суб'єкта владних повноважень на відповідність критеріям, закріплених в КАС України, не має права втручатись у дискреційні повноваження відповідних органів та перебирати на себе їх функцій.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.06.2017 року, у зв'язку з поганим дорожнім покриттям, при русі автомобільною дорогою, позивачем був загублений номерний знак НОМЕР_1 від транспортного засобу «ВАЗ 2106».

13.06.2017 року ОСОБА_1 звернувся з відповідною заявою до Кілійського ВП Ізмаїльського ГУНП в Одеській області та отримав талон-повідомлення № 50 за реєстровим № 202 В за ЄО про втрату номерів 10.06.2017 року від автомобіля «ВАЗ 2106», номерний знак НОМЕР_1.

27.06.2017 року, керуючи автомобілем ВАЗ на автодорозі Київ - Одеса, позивач був зупинений інспектором управління патрульної поліції у м. Одесі, лейтенантом поліції Овезовим М.М.. Після зупинки співробітник поліції пояснив причину зупинки тим, що позивач керував автомобілем з номерним знаком під заднім склом, чим порушив вимоги п. 2.9 в) Правил дорожнього руху.

27 червня 2017 року інспектором Управління патрульної поліції у м. Одесі лейтенантом Овезовим М.М. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 117 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП із застосуванням до останнього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн..

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 6 ст.122 КУпАП, проте відповідно до приписів ст. 22 КУпАП звільнив позивача від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції повністю погодитись не можна.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 30.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 передбачено, що на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка.

Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чистими і достатньо освітленими.

Згідно п.2.9 в) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов'язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, зокрема що закріплений не в установленому для цього місці.

Пунктом 1.9. названих Правил зазначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 6 ст. 121 КУпАП України керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанова органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в районний суд у порядку, визначеному КАС України.

Частинами 2, 4 та 5 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Пункт 4 Розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 визначає, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Матеріалами справи встановлено, що за змістом постанови серії ЕАА № 117120 від 27.06.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, 27.06.2017 року ОСОБА_1 о 16 год. 08 хв. керував транспортним засобом «ВАЗ 2106», з номерним знаком під заднім склом порушивши п.2.9 в) ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.121 КУпАП.

Зазначені в позовній заяві пояснення з приводу обґрунтованості розміщення номерного знаку саме таким чином, а також доданий на підтвердження цього талон-повідомлення № 50 від 13.06.2017 року про втрату номерного знаку 44150 ОК, не спростовують правомірність розміщення номерного знаку під заднім склом транспортного засобу, так як і не підтверджують поважність причин щодо такого розміщення.

Так, в матеріалах справи наявний талон-повідомлення № 50 від 13.06.2017 року в якому зазначено про втрату транспортним засобом «ВАЗ 2106» 10.06.2017 р. номерного знаку 441-50 ОК (а. с. 5).

Отже, факт розташування номерного знаку 44150 ОК в авто під заднім склом під час керування позивачем не заперечується.

Із врахуванням викладеного вище, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП.

Разом з цим, суд першої інстанції, як адміністративний суд, розглянув справу за вказаними статтями КУпАП, та застосував норми статті КУпАП для звільнення позивача від відповідальності.

Так, відповідно до статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Таким чином, у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності, адміністративний суд не може вирішувати питання щодо притягнення або звільнення особи від адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконним і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому.

Враховуючи те, що відповідно до статті 222 КУпАП вирішення питання щодо обрання виду стягнення належить до компетенції органів Національної поліції, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції безпідставно змінив постанову в частині накладення адміністративного стягнення, обмежившись усним зауваженням, фактично перебравши на себе повноваження суб'єкта владних повноважень, тобто відповідача, до компетенції якого, у даному випадку, віднесено розгляд справи про адміністративне правопорушення та право прийняти одне з кількох юридично допустимих рішень.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи у зв'язку з чим, відповідно до ч. 1 ст. 202 КАС України, це є підставою для задоволення апеляційної скарги, скасування оскарженої постанови та ухвалення нової постанови суду про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198 202, 205, 207, 254, 256 КАС України, суд -

ПОСТАНОВА:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції - задовольнити.

Постанову Кілійського районного суду Одеської області від 04 жовтня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.

Постанова суду набирає законної сили після проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України на протязі двадцяти днів.

Суддя-доповідач: О.О.Димерлій

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: В.О. Скрипченко