Справа № 520/13962/17
Суддя: Калашнікова О. І.
Дата ухвалення: 2017-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/520/857/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2017 року

Суддя Київського райсуду м.Одеси Калашнікова О.І., розглянула в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального Об'єднаного Управління пенсійного фонду України м.Одеси про визнання рішення неправомірним, про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Одеси з вимогами визнати протиправним дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 з включенням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, починаючи з моменту виникнення цього права з 05.12.2016 року відповідно до довідки апеляційного суду Одеської області за №282 від 06.09.2017 року.

Відповідач надав до суду заперечення і просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Центральному об'єднаному Управлінні Пенсійного фонду України в м. Одесі та йому призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

20.09.2017 року рішенням Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Одесі № 831278 відмовлено позивачу у перерахунку щомісячного довічного утримання судді у відставці з підстав відсутності правових підстав для перерахунку довічного грошового утримання. Позивач стверджує, що рішення Управління пенсійного фонду не міститься на вимогах закону і є таким, що порушує право позивача на отримання довічного щомісячного грошового утримання у розмірі, визначеному законом. Посилаючись на норми діючого законодавства Позивач доводить, що матеріальна допомога на оздоровлення входить до системи оплати праці, є складовою заробітної плати, з неї нараховується та сплачується страховий внесок або розмір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а тому її розмір враховується в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, а вданому випадку щомісячного грошового утримання.

Суд погоджується з доводами позивача і визнає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних правових підстав:

Законом України "Про судоустрій і статус суддів" врегульовані правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів (далі Закон).

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону незалежність судді забезпечується окремим порядком фінансування та організаційного забезпечення діяльності судів, установлених законом, належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

В п.7 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005р. № 8-рп/2005 зазначено «право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді». В цьому ж рішенні Конституційний Суд України вказав, що надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

Конституційний Суд України у Рішенні від 03.06.2013р. № 3-рп/2013 зазначив, що будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя та права людини і громадянина на захист прав і свобод незалежним судом, оскільки призводить до обмеження можливостей реалізації цього конституційного права, а отже, суперечить частині першій статті 55 Конституції України (абзац другий пункту 3 мотивувальної частини).

Згідно з п. 3 Рішення Конституційного суду України від 08.06.2016р. за № 4-рп/2016 щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов'язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу.

Відповідно до положень ст. 6.4. Європейської хартії про статус суддів - суддя, що досяг встановленого законом віку для виходу у відставку з суддівської посади, яку займав протягом певного часу, повинен отримувати пенсію по виходу у відставку, рівень якої повинен бути як можна ближче до рівня останньої заробітної плати в якості судді.

Згідно Закону України «Про судоустрій та статус суддів» в редакції, що діяла на час припинення позивача ОСОБА_1 суддівських повноважень, розмір щомісячного довічного утримання становив 80 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді та за кожний повний рік на посаді судді понад 20 років цей розмір збільшується на 2 %.

Відповідно до ст.ст. 133-134 цього Закону суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді, за науковий ступінь та роботу, що передбачає доступ до державної таємниці, а при наданні щорічної відпустки - виплачується, крім суддівської винагороди, допомога на оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Частина 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» визначає, що заробітна плата - це винагорода у грошовому виразі, що виплачується працівникові за виконану ним роботу. Стаття 2 вищезазначеного Закону визначає структуру заробітної плати, до якої входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Пунктом 2.3.3. Інструкції № 5 «Зі статистики заробітної плати» матеріальна допомога відноситься до заохочувальних та компенсаційних виплат та входить до складу фонду оплати праці.

Додатком № 2 до Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1, встановлена форма довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у якій зазначається крім відомостей про судову винагороду інші виплати, які враховуються при призначенні (перерахунку) щомісячного грошового утримання суддям у відставці.

Відповідно до норм законодавства, зміст матеріальної допомоги полягає у виплаті грошових коштів. При цьому, виплата сум грошової допомоги здійснювалась ОСОБА_1 систематично та включена в оподатковуваний дохід. Бухгалтерією суду матеріальну допомогу віднесено до фонду оплати праці, що є складовою заробітної плати, про що свідчить довідка Апеляційного суду Одеської області № 282 від 06.09.2017 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Таким чином, аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що матеріальна допомога є складовою системи оплати праці судді.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Так, частиною 1 статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначені виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. До такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм - отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії навіть незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Вищенаведене узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними в постановах від 20.02.2012 року № 21-430а11 та від 06.11.2013 року № 21-350а13, які в силу ст. 244-2 КАС України є обов'язковими для всіх судів України.

Суд також зазначає, що відповідно до ст. 126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і Законами України. Матеріальне забезпечення суддів, в тому числі суддів у відставці, та гарантії їх соціального захисту є одним із складових елементів принципу незалежності суддів.

У рішенні Конституційного Суду України від 03.06.2013 № 3-рп/2013 зазначено, що конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв'язку із досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання).

Викладене відповідає положенням Європейської хартії про закон «Про статус суддів», яка проголошує, що рівень виплат, який має отримувати суддя у відставці має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді.

При наведених обставинах, суд дійшов висновку, що відповідач, відмовляючи позивачу у проведенні перерахунку довічного грошового утримання з урахуванням матеріальної допомоги діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачений Законами України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», «Про судоустрій та статус суддів», «Про пенсійне забезпечення».

Судові витрати по Кодексу адміністративного судочинства складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи ( ч.3 ст.132 КАС). Частиною першою статті 139 КАС визначено порядок розподілу судових витрат, якщо судове рішення ухвалено на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень. У даному випадку витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 640 грн підлягають стягненню з Центрального Об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. ст. 241-246 КАС України, п.10 ст.1. розділу УІІ «перехідні положення», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Одесі щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку, як судді у відставці щомісячного грошового утримання з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення - протиправними.

Зобов'язати Центральне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в місті Одесі здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1, як судді у відставці, з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення на підставі довідки апеляційного суду Одеської області №282 від 06.09.2017 року, починаючи з моменту звернення за отриманням довічного грошового утримання, а саме з 05.12.2016.

Стягнути з Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у сумі 640,00 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя Калашнікова О. І.