Справа № 805/4973/16-а
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Голошивець І. О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року справа №805/4973/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів : головуючого судді Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сухарька М.Г., при секретарі Борисові А.А., за участю позивача ОСОБА_2 особисто, представників відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2017 року у справі № 805/4973/16-а за позовом ОСОБА_2 до Донецької обласної державної адміністрації, Словянської райдержадміністрації Донецької області про скасування розпорядження №270рк від 12.12.2016 Про кадри, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ :

15 грудня 2016 року ОСОБА_2 (позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Донецької обласної державної адміністрації (відповідач 1), Словянської райдержадміністрації Донецької області (відповідач 2), в якому позивач, з урахуванням змін до позову від 06.11.2017, просив суд: - скасувати розпорядження голови Донецької обласної державної адміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 12.12.2016 № 270рк Про кадри, яке є протиправним внаслідок порушення ч. 3 ст. 40, 235 КЗпП України та ст. 33 Закону України Про місцеві державні адміністрації; - поновити на посаді голови Словянської райдержадміністрації Донецької області; - стягнути зі Словянської райдержадміністрації Донецької області середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу; - в порядку ст. 256 КАС України допустити негайне виконання в частині стягнення середньої заробітної плати за один місяць та поновлення на роботі.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що розпорядженням Президента України від 18.07.2015 № 634/2015-рп ОСОБА_2 призначено на посаду голови Словянської райдержадміністрації Донецької області. Рішенням Словянської районної ради від 07.11.2016 Про недовіру голові районної державної адміністрації ОСОБА_2Б. висловлено недовіру ОСОБА_2 Це рішення оскаржувалось в судовому порядку, проте рішення Словянської районної ради про висловлення позивачу недовіри направлено Президенту України для відповідного реагування встановленого Законом, який за спірним рішенням видав своє розпорядження від 09.12.2016 № 288/2016-рп Про звільнення ОСОБА_2 з посади голови Словянської районної державної адміністрації Донецької області.

12.12.2016 голова Донецької обласної державної адміністрації, керівник обласної військово-цивільної адміністрації видав розпорядження № 270рк від 12.12.2016 Про кадри, яким оголосив вищевказане розпорядження Президента України, а в п. 2 даного розпорядження встановив вважати ОСОБА_2 звільненим з посади голови Словянської районної державної адміністрації Донецької області з 12.12.2016. Звільнення позивача відбулося в той час, коли він перебував на стаціонарному лікуванні у кардіологічному відділенні міської клінічної лікарні м. Словянська у період з 10.12.2016 по 21.12.2016.

Позивач вважає, що його звільнення з посади голови Словянської райдержадміністрації Донецької області відбулося в порушення ч. 3 ст. 40 КЗпП України. Крім того, в день звільнення в порушення ст. 47 КЗпП України ОСОБА_2 не було видано трудову книжку. Оскільки при звільненні ОСОБА_2 не було вручено трудову книжку та саме звільнення з посади відбулось у період його тимчасової непрацездатності, на думку позивача, є підставою для скасування розпорядження голови Донецької облдержадміністрації від 12.12.2016 № 270рк та поновлення його на посаді.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2017 року у справі № 805/4973/16-а у задоволенні позову відмовлено. Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Апелянта зазначає, що згідно ст. 40 Кодексу законів про працю України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації. Звільнення позивача у відповідності до розпорядження № 270 рк від 12.12.2016 року «Про кадри» голови Донецької обласної державної адміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації відбулось в той час коли я знаходився на стаціонарному лікуванні у кардіологічному відділенні міської клінічної лікарні м. Словянська з діагнозом: гіпертонічне захворювання 2 стадії розпочинаючи з 10.12.2016 року. Розпорядження голови Донецької облдержадміністрації №270рк від 12.12.2016 року «Про кадри» має посилання на ст. 33 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», яка не надає права цьому голові звільняти чи обявляти звільненим голову районної держадміністрації. В такому випадку потрібно вважати, що при виданні вищевказаного рішення голова Донецької облдержадміністрації перевищив свої повноваження і як наслідок це розпорядження є протиправним. Крім того, суд першої інстанції не прийняв твердження позивача про порушення відповідачем 2 ст. 47 Кодексу законів про працю України про невидачу позивачу трудової книжки у день звільнення оскільки зазначене спростовується направленим листом відповідача позивачу про отримання трудової книжки.

В судовому засіданні позивач підтримав доводи апеляційної скарги, проти чого заперечували представники відповідачів наголошуючи на законності ухваленої судом першої інстанції постанови.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та представників відповідачів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, розпорядженням Президента України від 18.07.2015 № 634/2015-рп Про призначення ОСОБА_2 головою Словянської районної державної адміністрації Донецької області ОСОБА_2 призначено на посаду голови Словянської райдержадміністрації Донецької області.

Розпорядженням голови Донецької обласної державної адміністрації керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 20.07.2015 № 191рк Про кадри оголошено розпорядження Президента України від 18.07.2015 № 634/2015-рп Про призначення ОСОБА_2 головою Словянської районної державної адміністрації Донецької області та вирішено вважати ОСОБА_2 таким, що приступив до виконання обовязків на посаді голови Словянської районної державної адміністрації Донецької області з 20.07.2015 (а.с.144-145).

Також встановлено, що рішенням Слов'янської районної ради Донецької області №7/11-159 від 07.11.2016 Про недовіру голові Слов'янської районної державної адміністрації ОСОБА_2 вирішено: 1. Затвердити протокол № 3 засідання лічильної комісії від 07.11.2016 про результати таємного голосування щодо висловлення недовіри голові Слов'янської районної державної адміністрації ОСОБА_2; 2. Висловити недовіру голові Слов'янської районної державної адміністрації ОСОБА_2; 3. Направити це рішення Президенту України ОСОБА_5

Розпорядженням Президента України від 09.12.2016 №288/2016-рп Про звільнення ОСОБА_2 з посади голови Слов'янської районної державної адміністрації Донецької області відповідно до ч. 9 ст. 118 Конституції України звільнено ОСОБА_2 з посади голови Слов'янської районної державної адміністрації Донецької області (а.с.164).

Розпорядженням голови Донецької обласної державної адміністрації керівника обласної військово-цивільної адміністрації ОСОБА_6 від 12.12.2016 № 270рк Про кадри відповідно до статті 33 Закону України Про місцеві державні адміністрації, керуючись постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 № 298 Деякі питання, повязані з підготовкою і внесенням подань щодо осіб, призначення на посаду та звільнення з посади та звільнення з посади яких здійснюється Верховною ОСОБА_7 України, Президентом України або Кабінетом Міністрів України чи погоджується з Кабінетом Міністрів України оголошено розпорядження Президента України від 09.12.2016 №288/2016-рп Про звільнення ОСОБА_2 з посади голови Словянської районної державної адміністрації Донецької області та вирішено вважати ОСОБА_2 таким, що звільнений з посади голови Словянської районної державної адміністрації Донецької області 12.12.2016. Пунктом 3 цього розпорядження покладено виконання обовязків голови Словянської районної державної адміністрації на ОСОБА_8 керівника апарату Словянської районної державної адміністрації на період до призначення голови Словянської районної державної адміністрації в установленому законодавством порядку (а.с.165).

Розпорядженням в.о. голови Словянської райдержадміністрації Донецької області від 12.12.2016 № 125 Про кадри на виконання розпорядження голови Донецької обласної державної адміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 12.12.2016 № 270рк відділу фінансово-господарської діяльності райдержадміністрації (Смірнова) при звільненні голови Словянської райдержадміністрації ОСОБА_2 провести необхідні розрахунки, взявши до уваги, що за період роботи з 20.07.2015 по 19.07.2016 щорічна основна відпустка невикористана в кількості 30 календарних днів, та за період роботи з 20.07.2016 по 12.12.2016 щорічна основна відпустка невикористана в кількості 12 календарних днів, всього 42 календарних днів (а.с.166).

Листом від 14.12.2016 №01-43-1022 позивача повідомлено про необхідність прибути для отримання трудової книжки до відділу організаційно-кадрової роботи райдержадміністрації у звязку зі звільненням 12.12.2016 (а.с.167).

Також встановлено, що позивач у період з 10.12.2016 по 21.12.2016 перебував на лікарняному, про що видано лист непрацездатності серії АГЮ № 280062. Відповідно до акту посадових осіб Словянської райдержадміністрації від 16.01.2017, 16.01.2017 начальником відділу економіки райдержадміністрації ОСОБА_9 передано у відділ фінансово-господарської діяльності райдержадміністрації лист непрацездатності серії АГЮ № 280062 ОСОБА_2 (а.с.107).

Позивач вважаючи розпорядження голови Донецької обласної державної адміністрації керівника обласної військово-цивільної адміністрації ОСОБА_6 від 12.12.2016 № 270рк Про кадри незаконним у звязку з тим, що його звільнення відбулося у період його тимчасової непрацездатності, він звернувся до суду з даним позовом в строк, передбачений ч. 3 ст. 99 КАС України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Отже, суд повинен перевіряти обґрунтованість винесення спірного розпорядження.

Відповідачі 1, 2 Донецька облдержадміністрація та Словянська райдержадміністрація Донецької області є юридичними особами.

Відповідно до абз. 4 ст. 118 Конституції України голови місцевих державних адміністрацій призначаються на посаду і звільняються з посади Президентом України за поданням Кабінету Міністрів України.

За приписами ст. 8 Закону України Про місцеві державні адміністрації місцеві державні адміністрації очолюють голови відповідних місцевих державних адміністрацій.

ОСОБА_7 місцевих державних адміністрацій призначаються на посаду Президентом України за поданням Кабінету Міністрів України на строк повноважень Президента України.

Кандидатури на посади голів районних державних адміністрацій Кабінету Міністрів України вносяться головами відповідних обласних державних адміністрацій. На кожну посаду вноситься одна кандидатура.

Президент України може порушити перед Кабінетом Міністрів України питання про призначення головою місцевої державної адміністрації іншої кандидатури.

ОСОБА_7 місцевих державних адміністрацій набувають повноважень з моменту призначення.

Розпорядженням Президента України від 18.07.2015 № 634/2015-рп Про призначення ОСОБА_2 головою Словянської районної державної адміністрації Донецької області ОСОБА_2 призначено на посаду голови Словянської райдержадміністрації Донецької області (а.с.145).

Розпорядженням голови Донецької обласної державної адміністрації керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 20.07.2015 № 191рк Про кадри оголошено розпорядження Президента України від 18.07.2015 № 634/2015-рп Про призначення ОСОБА_2 головою Словянської районної державної адміністрації Донецької області та вирішено вважати ОСОБА_2 таким, що приступив до виконання обовязків на посаді голови Словянської районної державної адміністрації Донецької області з 20.07.2015 (а.с.144).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України Про місцеві державні адміністрації повноваження голів місцевих державних адміністрацій припиняються Президентом України у разі: 1) порушення ними Конституції України і законів України; 2) втрати громадянства, виявлення факту подвійного громадянства; 3) визнання судом недієздатним; 4) виїзду на проживання в іншу країну; 5) набрання законної сили обвинувальним вироком суду; 6) порушення вимог несумісності; 8) висловлення недовіри двома третинами від складу відповідної ради; 9) подання заяви про звільнення з посади за власним бажанням.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Слов'янської районної ради Донецької області №7/11-159 від 07.11.2016 Про недовіру голові Слов'янської районної державної адміністрації ОСОБА_2 вирішено: 1. Затвердити протокол № 3 засідання лічильної комісії від 07.11.2016 про результати таємного голосування щодо висловлення недовіри голові Слов'янської районної державної адміністрації ОСОБА_2; 2. Висловити недовіру голові Слов'янської районної державної адміністрації ОСОБА_2; 3. Направити це рішення Президенту України ОСОБА_5

Це рішення Словянської районної ради Донецької області №7/11-159 від 07.11.2016 Про недовіру голові Слов'янської районної державної адміністрації ОСОБА_2 позивач оскаржив в судовому порядку.

Постановою Словянського міськрайонного суду Донецької області від 04.01.2017 у справі № 243/9597/16-а у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Словянської районної ради Донецької області, третя особа Словянська районна державна адміністрація Донецької області про визнання рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню відмовлено. Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 27.04.2017 постанову Словянського міськрайонного суду Донецької області від 04.01.2017 у справі № 243/9597/16-а залишено без змін.

Відповідно ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Словянського міськрайонного суду Донецької області від 04.01.2017 № 243/9597/16-а встановлено наступне.

На черговій 10 сесії Слов'янської районної ради депутатами було прийнято рішення від 02.11.2016 року №7/10-142 Про скликання позачергової сесії районної ради з включенням питання до порядку денного Про недовіру голові Слов`янської районної державної адміністрації ОСОБА_2.

Статтею 11 Регламенту роботи Слов'янської районної ради VІІ скликання, затвердженого рішенням Слов'янської районної ради Донецької області від 02.12.2015 №7/2-32 передбачено, що позачергова сесія з зазначенням проекту порядку денного скликається головою за необхідністю. Повідомлення про скликання позачергової сесії публікується або в офіційному друкованому виданні комунального підприємства Слов'янської районної ради Редакція газети Вісті або розміщується на офіційному веб-сайті Слов'янської районної ради в мережі Інтернет не пізніш, ніж за один день до початку сесії. Документи на позачергову сесію надаються депутатам під час їх реєстрації перед засіданням сесії.

За результатами розгляду питання про недовіру голові Слов'янської районної державної адміністрації ОСОБА_2 постійними депутатськими комісіями за напрямками, Слов'янською районною радою на пленарному засіданні позачергової 11 сесії було прийнято рішення від 07.11.2016 №7/11-159 Про недовіру голові Слов`янської районної державної адміністрації ОСОБА_2 (далі - Рішення) шляхом таємного голосування та вирішено: 1. Затвердити протокол №3 засідання лічильної комісії від 07.11.2016 про результати таємного голосування щодо висловлення недовіри голові Слов'янської районної державної адміністрації ОСОБА_2; 2. Висловити недовіру голові Слов'янської районної державної адміністрації ОСОБА_2; 3. Направити це рішення Президенту України ОСОБА_5

Підставою прийнятого вище рішення зазначені незадовільна оцінка за результатами виконання райдержадміністрацією Програми економічного і соціального розвитку Слов'янського району за 2015 рік (рішення районної ради від 24.02.2016 року №7/5-65) та Програми економічного і соціального розвитку Слов'янського району за 2016 рік (рішення районної ради від 21.09.2016 року № 7/9-130), роботи райдержадміністрації з приведення у відповідність діючому законодавству укладених райдержадміністрацією договорів оренди на земельні ділянки за межами населених пунктів (рішення постійної комісії районної ради з питань соціально-економічного розвитку, планування, бюджету і фінансів, управління спільною власністю територіальних громад сіл, селищ району, регуляторної та інвестиційної політики, торгівлі, послуг та розвитку підприємництва від 21.06.2016 та від 20.09.2016), роботи райдержадміністрації з підготовки загальноосвітніх навчальних закладів до нового навчального року і опалювального сезону 2016-2017 роки (рекомендації постійних комісій районної ради з питань освіти, культури, спорту, охорони здоров'я та соціального захисту населення, законності та правопорядку, депутатської етики від 16.09.2016, з питань житлово-комунального господарства, благоустрою, агропромислового розвитку, регулювання земельних відносин, екології та охорони навколишнього середовища, транспорту та зв'язку, реформування місцевих територіальних громад та розвитку територій від 21.09.2016), за результатами обговорення питання про висловлення недовіри голові Слов'янської районної державної адміністрації ОСОБА_2, враховуючи висновки постійних депутатських комісій за напрямками, на підставі протоколу № 3 лічильної комісії районної ради про підсумки голосування з питання висловлення недовіри голові Слов'янської РДА ОСОБА_2

Відповідно до протоколу № 3 лічильної комісії про підсумки голосування по висловленню недовіри голові Слов'янської районної державної адміністрації ОСОБА_2 від 07.11.2016, лічильна комісія встановила: кількість виборчих бюлетенів для голосування - 34; загальна кількість депутатів районної ради - 34; кількість депутатів, які отримали бюлетені - 32; взяли участь у голосуванні - 32 депутати; кількість бюлетенів, визнаних недійсними - 1; кількість голосів ТАК з питання Чи висловлюєте ви недовіру голові Слов'янської районної державної адміністрації ОСОБА_2Б. - 21; НІ - 9; УТРИМАЛИСЯ - 1.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України зазначені вище обставини є встановленими.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 9 Закону України Про місцеві державні адміністрації повноваження голів місцевих державних адміністрацій припиняються Президентом України у разі висловлення недовіри двома третинами від складу відповідної ради.

У відповідності до ч. 9 та ч. 10 ст. 118 Конституції України обласна чи районна рада може висловити недовіру голові відповідної місцевої державної адміністрації, на підставі чого Президент України приймає рішення і дає обґрунтовану відповідь.

Якщо недовіру голові районної чи обласної державної адміністрації висловили дві третини депутатів від складу відповідної ради, Президент України приймає рішення про відставку голови місцевої державної адміністрації.

Відповідно до пп. 7 п. 2 Порядку розгляду питань, повязаних з підготовкою і внесенням подань щодо осіб, призначення на посаду та звільнення з посади яких здійснюється Верховною ОСОБА_7 України відповідно до Конституції України та Законів України Про Кабінет Міністрів України, Про центральні органи виконавчої влади, Про місцеві державні адміністрації, Про столицю України - місто-герой Київ голова місцевої держадміністрації призначається на посаду та звільняється з посади Президентом України за поданням Кабінету Міністрів України.

Згідно з пп. 4 п. 7 цього Порядку, подання щодо призначення на посаду та звільнення з посади або погодження призначення на посаду (звільнення з посади) вноситься Кабінетом Міністрів України Президентові України - стосовно голови місцевої держадміністрації.

Пропозиції Кабінетові Міністрів України щодо кандидатур для призначення на посаду та звільнення з посади голів обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій вносить Премєр-міністр України.

Пропозиції Кабінетові Міністрів України щодо кандидатур для призначення на посаду та звільнення з посади голів районних в Автономній Республіці Крим, районних у мм. Києві та Севастополі, районних держадміністрацій вносять ОСОБА_7 міністрів Автономної Республіки Крим, голови обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.

Розпорядженням Президента України від 09.12.2016 № 288/2016-рп Про звільнення ОСОБА_2 з посади голови Словянської районної державної адміністрації Донецької області відповідно до ч. 9 ст. 118 Конституції України звільнено ОСОБА_2 з посади голови Словянської районної державної адміністрації Донецької області.

Частинами 5-7 ст. 118 Конституції України визначено, що голови місцевих державних адміністрацій при здійсненні своїх повноважень відповідальні перед Президентом України і Кабінетом Міністрів України, підзвітні та підконтрольні органам виконавчої влади вищого рівня.

Місцеві державні адміністрації підзвітні і підконтрольні радам у частині повноважень, делегованих їм відповідними районними чи обласними радами.

Місцеві державні адміністрації підзвітні і підконтрольні органам виконавчої влади вищого рівня.

Відповідно до ст. 33 Закону України Про місцеві державні адміністрації обласні державні адміністрації в межах своїх повноважень спрямовують діяльність районних державних адміністрацій та здійснюють контроль за їх діяльністю.

ОСОБА_7 районних державних адміністрацій регулярно інформують про свою діяльність голів обласних державних адміністрацій, щорічно та на вимогу звітують перед ними.

ОСОБА_7 обласних державних адміністрацій мають право скасовувати розпорядження голів районних державних адміністрацій, що суперечать Конституції України та законам України, рішенням Конституційного Суду України, актам Президента України, Кабінету Міністрів України, голів обласних державних адміністрацій, а також міністерств, інших центральних органів виконавчої влади.

Керівники структурних підрозділів обласної державної адміністрації мають право скасовувати накази керівників відповідних структурних підрозділів районної державної

адміністрації, що суперечать законодавству України та актам органів виконавчої влади вищого рівня.

За наявності підстав, передбачених законодавством, голови обласних державних адміністрацій можуть порушувати питання перед Кабінетом Міністрів України про притягнення до дисциплінарної відповідальності голів районних державних адміністрацій.

За результатами роботи районної державної адміністрації голова обласної державної адміністрації може застосовувати встановлені законодавством заходи заохочення до посадових осіб районної державної адміністрації.

Пунктом 15 Порядку розгляду питань, повязаних з підготовкою і внесенням подань щодо осіб, призначення на посаду та звільнення з посади яких здійснюється Верховною ОСОБА_7 України, Президентом України або Кабінетом Міністрів України чи погоджується з Кабінетом Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 № 298, визначено, що на підставі акта Президента України або Кабінету Міністрів України щодо призначення на посаду чи звільнення з посади особи в установленому порядку відповідним органом або підприємством у триденний строк видається наказ (розпорядження) за місцем її роботи, в якому зазначається дата початку роботи на відповідній посаді або припинення роботи.

Копія зазначеного наказу (розпорядження) надсилається у триденний строк після його видання до Адміністрації Президента України та Секретаріату Кабінету Міністрів України.

З викладеного свідчить видання розпоряджень про зазначення дати, зокрема, припинення роботи на відповідних посадах у триденний строк.

На виконання приписів Порядку розгляду питань, повязаних з підготовкою і внесенням подань щодо осіб, призначення на посаду та звільнення з посади яких здійснюється Верховною ОСОБА_7 України, Президентом України або Кабінетом Міністрів України чи погоджується з Кабінетом Міністрів України головою Донецької обласної державної адміністрації керівником обласної військово-цивільної адміністрації прийнято розпорядження від 12.12.2016 № 270рк Про кадри, яким оголошено розпорядження Президента України від 09.12.2016 №288/2016-рп Про звільнення ОСОБА_2 з посади голови Словянської районної державної адміністрації Донецької області та вирішено вважати ОСОБА_2 таким, що звільнений з посади голови Словянської районної державної адміністрації Донецької області 12.12.2016.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що оскільки ні Конституція України, ні Закон України Про місцеві державні адміністрації, ні постанова КМУ від 11.04.2012 № 298 не мають чіткого механізму реалізації права Президента України на звільнення голів держадміністрацій та будь-яких спеціальних застережень, а тому, на думку позивача, необхідно застосовувати ч. 3 ст. 40 КЗпП України, яка забороняє звільнення працівника по ініціативі роботодавця в період його тимчасової непрацездатності.

Відповідно до ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є: 1) угода сторін; 2) закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення; 3) призов або вступ працівника або власника - фізичної особи на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу, крім випадків, коли за працівником зберігаються місце роботи, посада відповідно до частин третьої та четвертої статті 119 цього Кодексу; 4) розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45); 5) переведення працівника, за його згодою, на інше підприємство, в установу, організацію або перехід на виборну посаду; 6) відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці; 7) набрання законної сили вироком суду, яким працівника засуджено (крім випадків звільнення від відбування покарання з випробуванням) до позбавлення волі або до іншого покарання, яке виключає можливість продовження даної роботи; 7-1) укладення трудового договору (контракту), всупереч вимогам Закону України Про запобігання корупції, встановленим для осіб, які звільнилися або іншим чином припинили діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом року з дня її припинення; 7-2) з підстав, передбачених Законом України Про очищення влади; 8) підстави, передбачені контрактом; 9) підстави, передбачені іншими законами.

Статтею 40 КЗпП України визначені підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. Так, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: 1) змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників; 2) виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов'язків вимагає доступу до державної таємниці; 3) систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення; 4) прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин; 5) нез'явлення на роботу протягом більш як чотирьох місяців підряд внаслідок тимчасової непрацездатності, не рахуючи відпустки по вагітності і родах, якщо законодавством не встановлений триваліший строк збереження місця роботи (посади) при певному захворюванні. За працівниками, які втратили працездатність у зв'язку з трудовим каліцтвом або професійним захворюванням, місце роботи (посада) зберігається до відновлення працездатності або встановлення інвалідності; 6) поновлення на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу; 7) появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння; 8) вчинення за місцем роботи розкрадання (в тому числі дрібного) майна власника, встановленого вироком суду, що набрав законної сили, чи постановою органу, до компетенції якого входить накладення адміністративного стягнення або застосування заходів громадського впливу; 10) призову або мобілізації власника - фізичної особи під час особливого періоду; 11) встановлення невідповідності працівника займаній посаді, на яку його прийнято, або виконуваній роботі протягом строку випробування.

Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Частиною 3 ст. 40 КЗпП України визначено, що не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.

Щодо звільнення позивача в період його тимчасової непрацездатностя, колегія суддів зазначає наступне.

Закон України Про місцеві державні адміністрації та постанова Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 №298 є спеціальними по відношенню до положень ч. 3 ст. 40 Кодексу законів про працю України та не містить спеціальних вимог чи заборон звільнення голови адміністрації у період його тимчасової непрацездатності, оскільки таке звільнення відбувається у зв'язку із припиненням повноважень. Частина 3 ст. 40 КЗпП України встановлює таку заборону лише у випадках звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, тобто з підстав, передбачених ст.ст. 40, 41 КЗпП України, а позивача звільнено за ч. 9 ст. 118 Конституції України та керуючись положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 № 298.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 26.12.2012 у справі №6-156цс12, від 02.04.2014 у справі №6-19цс14.

Стосовно посилань апелянта на порушення відповідачем 2 ст. 47 КЗпП України про невидачу трудової книжки у день звільнення колегія суддів зазначає, наступне.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника.

Згідно з п. 4.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки.

Судом першої інстанції встановлено, що листом Словянської райдержадміністрації від 14.12.2016 № 01-43-1022 ОСОБА_2 повідомлено про необхідність прибути для отримання трудової книжки до відділу організаційно-кадрової роботи райдержадміністрації. Зазначене також підтверджено реєстром відправленої кореспонденції (2016 рік) (а.с.167, 168-169). Однак, за отриманням трудової книжки позивач не прибув, після закінчення лікарняного позивач з вимогами про видачу трудової книжки до відповідача-2 не звертався.

На підставі зазначеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, стосовно того, що бездіяльність з боку відповідача-2 щодо невидачі в день звільнення позивачу трудової книжки відсутня.

Посилання відповідача на лист Міністерства соціальної політики України від 27.01.2015 р. № 73/13/84-15 «Щодо проблемних питань законодавства про працю, що виникли у звязку з проведенням АТО» колегія суддів вважає безпідставним, оскільки такий лист не є нормативно - правовим актом або рішенням органу владних повноважень, носить рекомендований характер, а тому не може бути підставою визнання бездіяльності з боку відповідача-2.

З урахуванням зазначеного, не заслуговує на увагу твердження позивача про порушення відповідачем 2 ст. 47 КЗпП України про невидачу ОСОБА_2 трудової книжки у день звільнення.

Колегія суддів зазначає, що розпорядження голови Донецької обласної державної адміністрації керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 12.12.2016 №270рк, яким оголошено розпорядження Президента України від 09.12.2016 №288/2016-рп Про звільнення ОСОБА_2 з посади голови Словянської районної державної адміністрації Донецької області та вирішено вважати ОСОБА_2 таким, що звільнений з посади голови Словянської районної державної адміністрації Донецької області 12.12.2016 є правомірним.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що звільнення позивача з посади голови Словянської райдержадміністрації відбулося на підставі розпорядження Президента України №288/2016-рп Про звільнення ОСОБА_2 з посади голови Словянської районної державної адміністрації Донецької області, яке позивачем не оскаржувалось, а розпорядження голови Донецької обласної державної адміністрації керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 12.12.2016 №270рк є лише документом, яким доводиться до відома ОСОБА_2 про його звільнення.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Оскільки судом першої інстанції визнано правомірним розпорядження голови Донецької обласної державної адміністрації керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 12.12.2016 № 270рк, тому й не підлягають задоволенню позовні вимоги про поновлення позивача на посаді голови Словянської районної державної адміністрації Донецької області та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, у звязку з тим, що вони є похідними від вимог про скасування розпорядження від 12.12.2016 №270рк.

Згідно з пп. 1, 2 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При викладених обставинах, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі зясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення.

Керуючись ст. 195 ч.1, ст. 198 ч.1 п.1, ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2017 року у справі № 805/4973/16-а - залишити без задоволення. Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2017 року у справі № 805/4973/16-а за позовом ОСОБА_2 до Донецької обласної державної адміністрації, Словянської райдержадміністрації Донецької області про скасування розпорядження №270рк від 12.12.2016 Про кадри, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без змін. Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Повний текст ухвали виготовлено 14 грудня 2017 року.

Головуючий А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

ОСОБА_10