Справа № 814/1246/17
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2017 р. Справа № 814/1246/17

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Князєв В.С.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Лукянчук О.В.

суддів Градовського Ю.М.

ОСОБА_1,

при секретарі Діденко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області в якому просив :

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 06.06.2017 року № 131 о/с про звільнення зі служби в поліції лейтенанта поліції, ОСОБА_2, інспектора Врадіївського відділу поліції ГУ Національної поліції в Миколаївській області;

- поновити лейтенанта поліції ОСОБА_2, на посаді інспектора Врадіївського відділу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 4557,31 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначається, що в ході реорганізації його посаду не була фактично скорочена, а лише перейменована, отже звільнення за скороченням є протиправним.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2017 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 06.06.2017 року № 131 о/с про звільнення зі служби в поліції лейтенанта поліції, ОСОБА_2, інспектора Врадіївського відділу поліції ГУ Національної поліції в Миколаївській області;

Поновлено лейтенанта поліції ОСОБА_2, на посаді інспектора Врадіївського відділу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області;

Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за час вимушеного прогулу з 06.06.2017 року до дати винесення судового рішення у розмірі 4503,05 грн. без відрахування податків та зборів та без врахування стягнення середнього заробітку у межах суми стягнення за один місяць.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_2 середній заробіток у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 4412,90 грн. без відрахування податків та зборів.

Допущено негайне виконання судового рішення в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 4412,90 грн. без відрахування податків та зборів.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянтом ставиться питання про скасування судового рішення в звязку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом першої інстанції не було досліджено обставини справи, що мають значення для справи, наслідком чого стало постановлення необґрунтованого та неправомірного рішення суду.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст.ст. 34-39 КАС України, в судове засідання не з'явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч.4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Наказом Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області від 24.03.2016 року № 53 о/с позивача було звільнено зі служби в поліції через службову невідповідність.

Рішенням Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.03.2017 року у справі № 814/815/16 наказ Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області від 24.03.2016 року № 53 о/с визнано протиправним та скасовано.

Наказом Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області від 03.04.2017 року № 71 о/с позивача поновлено на службі в поліції.

05.04.2017 року позивач був письмово повідомлений про наступне звільнення зі служби в поліції. В подальшому наказом Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 06.06.2017 року за № 131 о/с позивача звільнено зі служби за п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у звязку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів).

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що трудові гарантії позивача були порушені відповідачем, у звязку з чим повинні бути відновлені шляхом поновлення на посаді, з якої його було незаконно звільнено, а тому відповідно стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції але вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції зміні в частині стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу виходячи з наступного.

Відповідно до статті 68 Закону України "Про Національну поліцію" у разі здійснення реорганізації, внаслідок якої на підставі відповідного наказу скорочуються посади в органі чи окремому підрозділі органу (закладу, установи) поліції, поліцейський, посада якого буде скорочена, має бути персонально письмово попереджений про можливе наступне звільнення зі служби в поліції за два місяці до такого звільнення.

Поліцейський, посада якого скорочена, може бути призначений за його згодою з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров'я, ставлення до виконання службових обов'язків на іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції до закінчення двомісячного строку з дня його персонального попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції відповідно до частини першої цієї статті.

Поліцейський, посада якого була скорочена і якого не призначено на іншу посаду в поліції відповідно до частини другої цієї статті, після закінчення двомісячного строку з дня попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції має бути звільнений зі служби в поліції на підставі пункту 4 частини першої статті 77 цього Закону.

За загальним правилом, під час вирішення адміністративних спорів пов'язаних з проходженням публічної служби, пріоритетними є норми спеціальних законів, у цьому випадку Закону України "Про Національну поліцію". Але, у випадках не врегульованих спеціальним законодавством, підлягає застосуванню трудове законодавство.

Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до статті 58 Закону України "Про Національну поліцію", призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

Відповідно до пункту 5 частини 10 статті 62 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський у повному обсязі користується гарантіями соціального та правового захисту, передбаченими цим Законом та іншими актами законодавства.

Таким чином, гарантії захисту від незаконного звільнення розповсюджуються у тому числі і на поліцейських.

У разі перетворення одного структурного підрозділу юридичної особи публічного права в інший або при його перепрофілюванні звільнення з публічної служби, зміна її істотних умов можуть мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності чи штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями тощо. Саме по собі перетворення одного структурного підрозділу юридичної особи публічного права в інший без скорочення штату не може бути підставою для звільнення з публічної служби чи зміни істотних умов її проходження. Скорочення штату встановлюється шляхом порівняння штатних розписів цієї юридичної особи до і після її реорганізації.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, наказами голови Національної поліції України від 28.04.2016 р. № 360 дск "Про організаційно-штатні зміни в ГУНП в Миколаївській області" та т.в.о. начальника ГУНП в Миколаївській області від 31.05.2016 р. № 440 дск "Про організаційно-штатні зміни в ГУНП в Миколаївській області" були скасовані всі тимчасові штати ГУНП в Миколаївській області та скорочені всі посади, в тому числі і посада, яку обіймав до звільнення позивач, і оголошені постійні штати ГУНП.

При цьому, колегія суддів зазначає, що у в новому штатному розкладі ГУНП в Миколаївській області затверджено штат у кількості 3333 штатних одиниць, з яких поліцейські 2928 і 2242 посад середнього складу поліції.

На час звільнення позивача не було зайнято 471 посад, з яких 11 посад саме інспекторів.

Таким чином, наведене свідчить, що в структурі ГУНП в Миколаївській області відбулась реорганізація, при цьому штат Управління ГУНП в Миколаївській області не скоротився, посаду, яку обіймав позивач, не було скорочено. Отже, фактично ніякої реорганізації у ГУНП в Миколаївській області не відбувалось.

Встановлена законодавством можливість зміни штатного розкладу територіального органу поліції з одночасним затвердженням іншого, не виключає, а включає зобов'язання роботодавця (держави) по працевлаштуванню поліцейських на посади за новим штатним розкладом. Це зобов'язання ГУНП в Миколаївській області не виконало, трудові гарантії позивача як працівника були порушені.

Окрім іншого, частиною 2 статті 68 Закону України "Про Національну поліцію" передбачається право поліцейського бути призначеним у разі скорочення його посади на іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

За поясненнями позивача, жодної іншої посади, відповідачем йому не пропонувалось, від жодної посади він не відмовлявся.

Доказів відмови позивача від інших посад в будь-якому органі (закладі, установі) поліції, відповідачем надано не було.

Також, відповідачем не надано доказів встановлення наявності або відсутності у позивача переважного права на залишення на службі в поліції при реорганізації, відповідно до вимог частини 5 статті 68 Закону України "Про Національну поліцію", за якою переважне право на залишення на службі в поліції при реорганізації надається поліцейським з більш високими кваліфікацією та досягненнями у службовій діяльності. За рівних умов щодо кваліфікації та досягнень у службовій діяльності перевага в залишенні на службі надається особам, які мають таке право відповідно до вимог законодавства.

Як вбачається з апеляційної скарги ГУНП, що фактичною підставою для звільнення позивача є не реорганізація та скорочення штатів, а протокол атестаційної комісії ОП №15.00004431.0023153 від 04.03.2016 року, який зберігається в матеріалах особової справи, згідно яким позивач не відповідає займаній посаді, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

При цьому, колегія суддів вважає, що Управлінням ГУНП безпідставно не прийнято до уваги висновки суду апеляційної інстанції по справі № 814/815/16, за якими не лише визнано протиправним та скасовано наказ про звільнення позивача, а й надано оцінку підставам звільнення - процедурі атестації та висновкам атестаційної комісії, які відповідно до мотивувальної частини постанов є такими, що суперечать законодавству.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач необґрунтовано взяв до уваги висновки атестаційної комісії під час звільнення позивача.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідачем не проводиться реорганізація чи скорочення штатів, а лише заміна тимчасового штатного розпису на постійний, та позивачу не було запропоновано жодної іншої посади, як в постійному штаті ГУНП в Миколаївській області так і в іншому органі чи підрозділі поліції, колегія суддів погоджується з висновком суду про протиправність дій відповідача у спірних правовідносинах.

Відповідно до частини 1 статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

За таких обставин, враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується протиправність звільнення позивача зі служби в поліції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог позивача про поновлення його на тій посаді та у тому органу, в якому він був протиправно звільнений.

Так, апелянт наполягає на тому, що суд першої інстанції помилково застосував до спірних правовідносин Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання № 260, затверджений постановою Кабінету Міністрів України 11 листопада 2015 року за №988 (далі - Порядок № 260), оскільки розмір виплат заробітної плати за час вимушеного прогулу повинен визначатися на підставі Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 08 лютого 1995 року за № 100 (далі - Порядок №100).

Колегія суддів погоджується з даним доводом апелянта, з наступних підстав.

Пункт 1 Порядку №100 встановлює, що цей нормативний акт застосовується до правовідносин, що стосуються розрахунку заробітної плати, яку належить виплатити у випадку, зокрема, вимушеного прогулу.

Пункт 9 Порядку № 260, на який посилається суд першої інстанції, розраховуючи розмір заробітної плати, яку належить виплатити позивачу, регламентує процедуру виплати поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць та встановлює, що розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

У свою чергу поняття «оплата праці за неповний місяць» та «оплата вимушеного прогулу» є різними за своєю правовою природою, а тому розрахунок кількості днів оплати вимушеного прогулу повинен бути проведений саме на підставі п.8 Порядку №100.

Згідно з цим пунктом, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Загальна тривалість вимушеного прогулу (з 06.06.2017 року по 03.09.2017 року) склала 61 робочий день.

Відповідно до довідки про грошове утримання, середньоденне грошове утримання позивача складало 147,10 грн., а середньомісячне 4412,90 грн.

Тобто, сума середнього заробітку позивача за час вимушеного прогулу складає 8973,10 грн. (61 х 147,10).

При цьому, із цієї суми 8973,10 грн., сума заробітної плати за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 4412,90 грн. підлягає негайному виконанню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 201 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але з помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи, що суд першої інстанції правильно по суті вирішив справу, однак з помилковим застосуванням норм матеріального права, колегія суддів вважає за необхідне змінити постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2017 року в частині визначення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в решті постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. 160, 195, 196, п.1, 2 ч.1 ст.198, ст. 201, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И ЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області задовольнити частково.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2017 року в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за час вимушеного прогулу з 06.06.2017 року до дати винесення судового рішення у розмірі 4503,05 грн. без відрахування податків та зборів та без врахування стягнення середнього заробітку у межах суми стягнення за один місяць змінити.

Викласти абзац 4 резолютивної частини постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2017 року наступним чином:

«Стягнути з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за час вимушеного прогулу з 06.06.2017 року до дати винесення судового рішення у розмірі 4560,20 грн. без відрахування податків та зборів та без врахування стягнення середнього заробітку у межах суми стягнення за один місяць

В іншій частини постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуюча суддя: О.В. Лукянчук

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: К.В. Кравченко