Справа № 826/26258/15
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Карпушова О.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 грудня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Епель О.В., секретаря судового засідання Качак Х.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу представника за довіреністю ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 квітня 2016 року у адміністративній справі № 826/26258/15 за позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» Кадирова Владислава Володимировича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О ВИ В:

30.11.2015 представник за довіреністю ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта банк» Кадирова Владислава Володимировича, (надалі - Відповідач-1), Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - Відповідач-2), про визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасово адміністрації ПАТ «Дельта банк» Кадирова Владислава Володимировича щодо визнання Договору №009-22511-130215 від 13.02.2015 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у євро - нікчемним; зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасово адміністрації ПАТ «Дельта банк» Кадирова В.В. подати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно ОСОБА_3, як вкладника, що має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Дельта Банк», внесеному на підставі договору №009-22511-130215 від 13.02.2015 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у євро, за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_3, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Дельта банк», внесеному на підставі Договору №009-22511-130215 від 13.02.2015 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у євро, до загального реєстру вкладників, для здійснення виплат за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що правові підстави для визнання договору № №009-15 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» в євро від 13.02.2015 року нікчемним в Уповноваженої особи Фонду відсутні, тому він неправомірно не включив позивача до Переліку вкладників ПАТ «Дельта Банк» як вкладника, який має право на виплату відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а також Фондом гарантування вкладів фізичних осіб неправомірно не включено позивача до Загального переліку вкладників.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.04.2016 у задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції зазначив, що системний аналіз положень законодавства щодо порядку відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб, порядку виведення неплатоспроможного банку з ринку, правил надходження коштів в іноземній валюті на поточні рахунки фізичних осіб, процедури визнання правочинів (в т. ч. договорів) нікчемними на підставі ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відсутність належних і допустимих доказів, які б підтверджували наявність підстав для задоволення позовних вимог, дають підстави для висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими.

Позивач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, через представника подала апеляційну скаргу на постанову суду, в якій просить скасувати постанову, як таку, що прийнято з порушенням норм матеріального права, та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що відповідач діяв не в межах та не у спосіб визначений законодавством про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Справу розглянуто у відкритому судовому засіданні в місті Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 13.02.2015 між АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3 укладено Договір №009-15 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у євро (далі - Договір банківського вкладу №009-15), відповідно до якого банк приймає від вкладника на вкладний (депозитний) рахунок грошові кошти в євро на певний строк та зобов'язується сплачувати проценти за їх користування (а.с.14).

Згідно із п. 1.6. вказаного договору ПАТ «Дельта Банк» відкриває Вкладнику вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1.

Згідно з п.1.2 та 1.3 сума Вкладу складає 5 000,00 євро та Вклад залучається на строк із моменту зарахування вкладу на рахунок та по 18.02.2016 включно.

Згідно з п. 1.4. вказаного договору процентна ставка за вкладом становить 5.5 процентів річних.

Пунктом 1.8 передбачено, що зарахування Вкладу на Рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в Банку, або готівкою через касу Банку в день укладання сторонами цього Договору.

Відповідно до умов Додаткової угоди №1 до Договору №009-15 від 13.02.2015 сторони домовилися викласти п. 1.8. ст. 1 Договору в наступні редакції: « 1.8. Зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку Вкладника, відкритого в Банку, або шляхом перерахування з відкритого в Банку поточного рахунку іншої фізичної особи - резидента, або готівкою через касу банку в день укладання Сторонами цього Договору. Виключно для цілей цього Договору Сторони домовилися, що умови п. 5.11. Правил до відносин, що виникають на підставі до цього договору, не застосовуються».

Згідно платіжного доручення в іноземній валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності №45872602 від 13.02.2015 на рахунок позивача від іншої особи надійшли грошові кошти у сумі 5 000, 00 євро з призначенням платежу «Переказ коштів від ОСОБА_6» (а.с.16).

Повідомленням про нікчемність правочину №8821/2879 від 23.09.2015 позивача повідомлено про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) №009-22511-130215 від 13.02.2015, що був укладений нею з АТ «Дельта Банк», відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Позивач не була включена до Переліку вкладників АТ «Дельта Банк» та Загального реєстру вкладників.

Вказані обставини не є спірними і не спростовувались відповідачем.

Судом апеляційної інстанції також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_3 померла, що підтверджено копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 (а.с.110).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 20.09.2016 приватним нотаріусом Кам'янець - Подільського районного нотаріального округу, спадкоємцем майна померлої є її дочка ОСОБА_6.

Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 №4452-VI) (далі по тексту Закон №4452-VI) встановлює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати цим Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між цим Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Згідно ч. 2 ст.1 Закону №4452-VI метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Пунктом 17 ч.1 ст.2 Закону №4452-VI встановлено поняття уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Пунктами 3 та 4 вказаної частини визначені поняття: вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката, вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Відповідно до ч. 1 ст.26 Закону №4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, визначений ст.27 Закону №4452-VI.

Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч. 1 ст.27 Закону №4452-VI).

Частина 3 вказаної статті Закону №4452-VI визначає, що Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника.

Згідно із статтею 28 вказаного Закону №4452-VI, Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно частин 1, 2, 3 ст. 34 Закону №4452-VI Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних. Не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України». Виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.

Статтею 37 Закону №4452 визначені повноваження уповноваженої особи Фонду, яка діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду.

Порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами фізичних осіб, а також порядок здійснення виплат коштів за вкладами протягом дії тимчасової адміністрації в межах суми, гарантованої Фондом, за рахунок цільової позики Фонду визначається Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженим рішенням виконавчої дирекції Фонду №14 від 09.08.2012, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за №1548/21860, (надалі - Положення №14).

Стаття 36 Закону №№4452-VI визначає наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Статтею 37 Закону №№4452-VI передбачені повноваження уповноваженої особи Фонду, зокрема, згідно п.4 та п.6 ч.2 ст.37 Закону №4452-VI, уповноважена особа Фонду має право, повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку.

Стаття 38 Закону №4452-VI встановлює заходи щодо забезпечення збереження активів банку, запобігання втрати майна та збитків банку.

Частиною 1 цієї статті уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку.

Згідно частини 2 цієї ж статті протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частиною 3 вказаної статті визначено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України;

Відповідно до частини 4 ст.38 Закону №4452-VI Фонд:

1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів;

2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами;

3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

Постановою правління Національного банку України №692/БТ від 30.10.2014 було прийнято рішення про віднесення АТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних на строк 180 днів та запроваджено обмеження в його діяльності. Зокрема, Банку було заборонено проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладом фізичних осіб, крім договорів, укладених до набрання чинності цією Постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.

03.11.2014 головою Ради директорів ПАТ «Дельта Банк» прийнято наказ за №2650 «Щодо стабілізації діяльності Банку», згідно якого з 04.11.2014 з метою стабілізації діяльності Банку запроваджено виконання певних обмежень, зокрема: щодо недопуску проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, крім договорів, укладених до 04.11.2014, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.

Надалі, на підставі постанови правління Національного банку України від 02.03.2015 №150 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.03.2015 прийнято рішення за №51 про запровадження з 03.03.2015 по 02.06.2015 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В.

За рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №147 від 03.08.2015 строк здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк» продовжено до 02.10.2015 включно.

Постановою правління Національного банку України від 02.10.2015 №664 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк».

На виконання даної постанови Національного банку України від 02.10.2015 №664 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 02.10.2015 №181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку». Даним рішенням розпочато процедуру ліквідації цього Банку та призначено уповноважену особу Фонду гарантування з делегуванням їй всіх повноважень ліквідатора АТ «Дельта Банк», визначених ст.ст. 37, 38, 51, ч. 1 та 2 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Кадирову В.В. на два роки з 05.10.2015 по 04.10.2017 включно.

На офіційному сайті Фонду розміщено оголошення, про те, що Фонд розпочне виплати вкладникам ПАТ «Дельта Банк» за Загальним реєстром (не залежно від часу закінчення строку депозитного договору) з 08.10.2015 на офіційному сайті Фонду розміщено оголошення, про те, що Фонд розпочне виплати вкладникам ПАТ «Дельта Банк» за Загальним реєстром (не залежно від часу закінчення строку депозитного договору) з 08.10. 2015.

Судом встановлено та не спростовано відповідачем, що позивач виплат не отримала, оскільки не була включена до Переліку вкладників АТ «Дельта Банк» на підставі договору банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у євро №009-15 від 13.02.2015 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у євро.

Отже, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції невірно встановлено обставини у справі.

Так, в матеріалах справи відсутні докази наявності підстав, передбачених нормами ст.38 Закону №4452-VI для визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) №№009-15 від 13.02.2015, укладеного між позивачем та АТ «Дельта Банк», зокрема того, банк уклав договір, умови якого передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку, чи докази, які б свідчили, що договір банківського вкладу є нікчемним у розумінні вимог цивільного законодавства України.

Як зазначалося судом вище, в матеріалах справи наявне платіжне доручення в іноземній валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності №45872602 від 13.02.2015, згідно якого на рахунок позивача від іншої особи надійшли грошові кошти у сумі 5 000, 00 євро з призначенням платежу «Переказ коштів від ОСОБА_6», тобто сума вкладу надійшла до банку відповідно до умов банківського договору (п.1.8 з урахуванням Додаткової угоди №1 до Договору).

Отже, кошти на рахунок позивача внесено до банку ПАТ «Дельта Банк» до запровадження тимчасової адміністрації.

Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що позивач є тією особою, який набув право на гарантоване відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду ГВФО, а тому позивач протиправно не був включений до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів.

Тобто, в матеріалах справи є належні та допустимі докази щодо підтвердження внесення позивачем коштів до банку, як то було визначено сторонами банківського договору, внаслідок чого сума вкладу підлягає поверненню.

Отже, позивач у відповідності до норм статті 27 Закону №4452-VI має бути внесена відповідачем до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені норми закону та встановлені обставини, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про не обґрунтованість позовних вимог.

Згідно з частиною 4 статті 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Стаття 71 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Отже, доводи апелянта спростовують висновки суду першої інстанції та заслуговують на увагу.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що внаслідок порушення норм матеріального права, суд першої інстанції невірно вирішив справу за суттю вимог, тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог у частині визнання протиправним та скасувати рішення щодо визнання договору №009-22511-130215 від 13 лютого 2015 року банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у евро - нікчемним, та зобов'язання відповідача 1 надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_3, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Статтями 1216, 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 5 статті 1286 Цивільного кодексу України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (частина 2 статті 1220 Цивільного кодексу України)

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, вкладника за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця.

Згідно норм статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції було встановлено, що спадкоємцем майна померлої ОСОБА_3 є її дочка ОСОБА_6, отже апеляційним судом здійснено заміну позивача її правонаступником ОСОБА_6.

Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача 2 включити позивача до Загального реєстру вкладників ПАТ «Дельта банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, то в задоволенні вказаної вимоги позову слід відмовити, оскільки така вимога є передчасною.

Повний текст постанови виготовлено 18.12.2017.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 202, 205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника за довіреністю ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 квітня 2016 року у адміністративній справі № 826/26258/15 за позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" Кадирова Владислава Володимировича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_3, правонаступником якої є ОСОБА_6, до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" Кадирова Владислава Володимировича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича щодо визнання Договору №009-22511-130215 від 13 лютого 2015 року банківського вкладу (депозиту) "Найкращий від Миколая" у евро - нікчемним.

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_6, яка є правонаступником ОСОБА_3, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк", внесеному на підставі Договору №009-22511-130215 від 13 лютого 2015 року банківського вкладу (депозиту) "Найкращий від Миколая" у евро, за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

У задоволенні решти позову - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

О.В. Епель