Справа № 496/3816/17
Суддя: Буран В. М.
Дата ухвалення: 2017-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 496/3816/17
Провадження № 2-а/496/126/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Буран В.М.,

при секретарі Дигуляр А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону УПП у м. Кременчук сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 228217 від 09 жовтня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся позивач з вказаним позовом

Позивач у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, надав до суду заперечення в яких заперечував проти позову та просив розглянути справу за його відсутності.

Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом. Кожен має право на участь у розгляді своєї справи в адміністративному суді будь-якої інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ч. 4 ст. 70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії. Зазначена Постанова перевірялись судом на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо,неупереджено, добросовісно, розсудливо.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.88 року з наступними змінами і доповненнями "Про практику розгляду судами скарг на постанови по справах про адміністративні правопорушення" суд, розглядаючи такі справи, повинний перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки провини, за яку законом передбачена адміністративна відповідальність і його провина в його здійсненні; чи не сплинув строк для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), що виносив постанову про тяжкість скоєного правопорушення і наявність обтяжуючих обставин; чи накладене стягнення з урахуванням пом'якшуючих обставин, майнового положення особи.

Судом достовірно встановлено, що 09.10.2017 року поліцейським роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції сержантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову серії БР № 228217 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за те, що водій ОСОБА_1 цього дня. близько 12 год. 15 хв., керуючи транспортним засобом SCANIA, номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом SCHMITZ GOTHA, номерний знак ВН 9432 XX, у м. Кременчуці на вул. Леонова, 1-А, здійснив рух з порушенням вимог дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних транспортних засобів заборонено», чим порушив п. 8.4 «в», розділ 33 ПДР України.

Дорожній знак 3.3 ПДР України «Рух вантажних автомобілів заборонено» забороняє рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів.

Згідно з п. п. «в» п. 8.4 ПДР України дорожні знаки поділяються на групи. Заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Дорожній знак 3.3 належить до групи заборонних знаків.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 255 грн.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення. поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису

Посилання позивача щодо непоширення дії дорожнього знаку 3.3 на транспортний засіб, яким він керував, не можуть бути прийняті судом до уваги з наступних підстав.

ПДР України встановлено, що дія знаку 3.3 не поширюється на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в'їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення.

Встановлено, що згідно наданих витягів та фотознімків, дорожній знак 3.3 на вул. Леонова, 1-А, у м. Кременчуці встановлений на перехресті з круговим рухом. Таким чином, учасники дорожнього руху належним чином повідомлені про заборону продовжувати рух у відповідних напрямках. Позивач, керуючи вантажним автомобілем, на перехресті з круговим рухом мав можливість здійснити поворот на вул. Леонова, рух по якій не обмежено вантажним транспортним засобам, та продовжити рух до буд. № 62 на вул. Київська без порушень дорожніх знаків. Але, позивачем не виконані умови, за наявності яких дія вказаного знаку не поширюється на керований ним транспортний засіб. Крім цього, позивачем не додано до позову належних доказів на підтвердження того, що дія дорожнього знаку 3.3 не може поширюватись на транспортний засіб, яким він керував в місці, час та дату, вказані в оскаржуваній постанові.

Законом України від 14 липня 2015 року №596-УІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» ст. 258 КУпАП було доповнено новою частиною, якою розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місті вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частиною 5 ст. 258 КУпАП передбачено, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Аналогічні за змістом приписи містяться в «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженій Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року N 1395.

При цьому у відповідності до п. 2 розділу III Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене, зокрема ч. 1 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Як роз'яснено у Рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 словосполучення "за місцем його вчинення", вжите у статті 276 КУпАП, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Аналогічні висновки викладені в ухвалі Вищого адміністративного суду від 13.01.2017 року по справі № 552/4635/17.

Таким чином суд вважає, що поліцейський правомірно винесено постанову про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП без складання протоколу на місці вчинення самого правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зважаючи на те, що позивач керував транспортним засобом SCANIA, номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом SCHMITZ GOTHA, номерний знак ВН 9432 XX, у м. Кременчуці на вул. Леонова, 1 А, здійснив рух з порушенням вимог дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних транспортних засобів заборонено», чим порушив п. 8.4 «в», розділ 33 ПДР України, поліцейський роти № 3 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП сержант поліції ОСОБА_2 не порушив процедуру щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, діяв в межах наданих законом повноважень, мав право розглянути справу про адміністративне правопорушення та винести постанову БР № 228217 від 09.10.2017 року.

Згідно з ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті, суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Керуючись ст. ст. 293 КУпАП, ст. ст. 11, 70, 71, 159-163, 171-2 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

В адміністративному позові ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону УПП у м. Кременчук сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 228217 від 09 жовтня 2017 року відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Біляївський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня оголошення постанови.

Суддя Буран В.М.

06 грудня 2017 року