Справа № 808/941/16
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 грудня 2017 рокусправа № 808/941/16

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А. Дурасової Ю.В.

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» ОСОБА_1 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2017 року по справі № 808/941/16 за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» ОСОБА_1, третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання подати інформацію про вкладника,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_2 (далі по тексту позивач) звернулась до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_1 (далі по тексту відповідач), третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просила визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невключення її до переліку вкладників ПАТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобовязати відповідача надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо неї, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» у доларах США №003-07976-170215 від 17.02.2015 року, укладеного між позивачем та ПАТ «Дельта Банк».

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 21.09.2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_1, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовував тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначав, що Уповноважена особа, визнаючи правочини укладені між ОСОБА_2 та банком щодо банківського вкладу нікчемним, діяла в межах своїх повноважень, що передбачені чинним законодавством, оскільки правочини неплатоспроможного банку з підстав наведених у пунктах 2, 3, 7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», укладені між особами та банком після визнання банку проблемними, та спрямовані на збільшення кредиторських вимог, є нікчемними. Апелянт вказував, що у ПАТ «Дельта Банк» існує постанова про заборону зарахування на рахунки фізичних осіб коштів, що переказуються із рахунків, відкритих у ПАТ «Дельта Банк» іншими особами з метою дроблення вкладів інших осіб, і позивачу та банку відомо про таку заборону, тобто, перераховуючи кошти від однієї фізичної особи до іншої у безготівковій формі позивач завідомо намагався нанести банку збитки, а особа, яка перерахувала кошти на рахунок ОСОБА_2 здійснила дроблення свого вкладу з метою першочерговості повернення його коштів. В силу норм ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини неплатоспроможного банку є нікчемними з підстави, якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. Апелянт вказував, що ОСОБА_2 своїми діями щодо укладання договору фактично збільшила зобовязання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що створило для ОСОБА_3, - чиї кошти було подроблено та перераховано на рахунки інших осіб, у тому числі ОСОБА_2, пільгові, не передбачені законодавством умови отримання грошей, що перебувають на рахунках у банку.

Справа розглянута згідно ч. 1 ст. 41 КАС України, за відсутності осіб, які беруть участь у її розгляді.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в межах її доводів підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2, укладаючи договір з банком та приймаючи кошти від іншої особи, діяла в межах договірних відносин, виконала вимоги законодавства, уклала договір позики в письмовій формі, умови укладеного договору, які не суперечать діючому законодавству України. Суд першої інстанції вказував, що згідно вимог ч.ч. 3, 5, 7 ст. 75 Закону України «Про банки і банківську діяльність» рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемного є банківською таємницею, тобто особа вкладник не може знати про проблемність банку і утриматись від укладання договору депозиту. З дня віднесення НБУ банку до категорії проблемних Фонд починає здійснювати моніторинг проблемного банку, моніторинг проводиться Фондом з метою отримання чіткого уявлення про фінансово-господарську діяльність та фінансовий стан проблемного банку, ймовірності його віднесення до категорії неплатоспроможних, не забороняється укладати банком договорів про депозити фізичних осіб. Суд першої інстанції вказував, що посилання відповідача на п. 7 ч.3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», як на підставу для визнання нікчемним договору №003-07976-170215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» у доларах США від 17.02.2015 року є необгрунтованим, оскільки, позивачем та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір строкового вкладу відповідно до внутрішніх правил банку, які були доступними будь-якому вкладнику ПАТ «Дельта Банк», у зв'язку з чим такі правочини не надають кредиторам жодних додаткових переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Матеріалами справи встановлено, що 17.02.2015 між ОСОБА_2 (вкладник) та ПАТ «Дельта Банк» (банк) укладено договір банківського вкладу № 003-07976-170215 «Найкращий» у доларах США, сума вкладу 7000,00 доларів США. Відповідно до умов договору строк вкладу становить до 19.03.2015 року. Для обслуговування вкладу, було відкрито депозитний рахунок № 5524.

17.02.2015 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 укладено Додаткову угоду №1 до Договору №003-07976-170215 від 17.02.2015 року банківського вкладу (депозиту) «Найкращій» у доларах США, яким внесено зміни до пункту 1.8 договору та погодили викласти вказаний пункт у наступній редакції: « 1.8. Зарахування Вкладу на Рахунок здійснюються з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку Вкладника, відкритого в Банку, або шляхом перерахування з відкритого в Банку поточного рахунку іншої фізичної особи резидента, або готівкою через касу Банку в день укладання Сторонами цього Договору. Виключно для цілей цього Договору Сторони домовились, що умови п.5.11 Правил до відносин, що виникають на підставі до цього Договору, не застосовуються».

Відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті від 17.02.2015 року № 46008609, кошти вкладу 7000,00 доларів США на рахунок № 5524 перераховано від іншого вкладника ОСОБА_3 шляхом безготівкового перерахування з рахунку № 0019.

Судом встановлено, що 30.10.2014 року Постановою НБУ № 692/БТ «Про віднесення АТ «Дельта Банк» до категорії проблемних», банк було віднесено до категорії неплатоспроможних на строк до 180 днів та з метою стабілізації діяльності Банку та відновлення його фінансового становища було запроваджено певну низку обмежень, в тому числі - заборонено здійснювати проведення будь-яких операцій за чинними договорами, що призводять до збільшення гарантованої суми відшкодування з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Встановлено, що постановою Правління Національного банку України від 02.03.2015 № 150 ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 № 51, яким розпочато з 03.03.2015 року процедуру виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 03.03.2015 року по 02.06.2015 року, призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_1 Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08.04.2015 року № 71 внесенні зміни до рішення від 02.03.2015 року № 51 та продовжено строк запровадження тимчасової адміністрації на шість місяців з 03.03.2015 року по 02.09.2015 року включно. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 03.08.2015 року № 147 строки здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» та повноваження Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_1 продовжено до 02.10.2015 року включно.

Постановою Національного банку України № 664 від 02.10.2015 року відкликано банківську ліцензію та прийнято рішення ліквідувати ПАТ «Дельта Банк» та Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 181 від 02.10.2015 року розпочата процедура ліквідації ПАТ «Дельта Банк» з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року.

Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації від 16.09.2015 року № 813 «Щодо заходів, повязаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вказаними операціями», застосовано наслідки нікчемності договорів банківського вкладу (депозиту).

Відповідно до виписки по особовим рахункам з 01.09.2015 року по 13.10.2015 року по вкладу ОСОБА_2, 23.09.2015 року повернуто 7000 доларів США з її рахунку № 5524 на рахунок ОСОБА_3 № 0019.

Встановлено, що 04.08.2015 року ОСОБА_2 звернулася з заявою до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_1 та просила виплатити грошові кошти у розмірі 6400 доларів США. Відповідно до листа АТ «Дельта Банк» № 05-3056147 від 05.08.2015 року позивача повідомлено, що за рахунками, відкритими на її ім'я в банку, операції щодо виплат тимчасово обмежені на час тимчасової адміністрації, здійснюється перевірка операцій за рахунками, відкритими на її ім'я в Банку.

Встановлено, що на адресу ОСОБА_2 направлено повідомлення № 8821/2729 від 23.09.2015 року про нікчемність правочину, згідно якого було повідомлено про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) № 003-07976-170215 від 17.02.2015 року, укладеного між АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2, згідно пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

13.10.2015 року ОСОБА_2 звернулась до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_1 з заявою про те, що вона зверталася до банка-агента для отримання відшкодування грошових коштів, але їй було відмовлено внаслідок відсутності у реєстрах вкладників для виплати відшкодувань.

Згідно листа ПАТ «Дельта Банк» за № 05-3109823 від 12.11.2015 року, з боку відповідальних співробітників банку проведено перевірку, за результатами якої встановлено, що ОСОБА_2 не було включено до переліку вкладників, які мають право на отримання коштів в межах гарантованої суми за вкладами.

Відповідно до матеріалів справи, 29.10.2015 року ОСОБА_2 звернулась до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_1 з кредиторською вимогою, в якій просила повернути належні кошти.

Також, встановлено, що ОСОБА_2 15.01.2016 року звернулась до відповідача уповноваженої особи з заявою, в якій просила розібратись та внести 7000,00 доларів США до загальної суми її кредиторських вимог. Листом ПАТ «Дельта Банк» від 12.02.2016 року №05-3222922 повідомлено, що за результатами проведеної перевірки на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, було виявлено Договір № 003-07976-170215 банківського вкладу (депозиту) від 17.02.2015 року, нікчемним відповідно до пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень.

Поряд з тим, згідно п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

В матеріалах справи наявні виписки по рахунку приватного клієнта, відповідно до яких, 17.02.2015 року на рахунок ОСОБА_2 від ОСОБА_3 надійшли кошти у розмірі 7000,00 доларів США, 23.09.2015 року кошти у розмірі 7000,00 доларів США повернуті ОСОБА_3 у звязку з застосуванням наслідків нікчемності договору банківського вкладу.

Таким чином, кошти, що були переведені на рахунок ОСОБА_2 від ОСОБА_3 є повернутими особі, яка їх перерахувала, тобто з 23.09.2015 року позивач не є вкладником банку ПАТ «Дельта Банк» у розумінні п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до п.п. 1, 3, 4 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду має право, зокрема, вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій; повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Згідно п.п. 2, 7 ч. 3, п. 1 ч. 4 ст. 38 Закону України ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобовязання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобовязань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів. У разі отримання повідомлення уповноваженої особи Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобовязаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

Судом встановлено, що на час перерахування грошових коштів позивачу від ОСОБА_3, існувала встановлена постановою Правління Національного банку України № 692/БТ від 30.10.2014 року заборона проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, крім договорів, укладених до 04.11.2014 року.

Встановлено, що грошові кошти, зараховані на вкладний (депозитний) рахунок ОСОБА_2 надішли внаслідок перерахування частини грошових коштів з рахунку ОСОБА_3, у звязку з чим відбувалось коригування банківського балансу через зміну обліку грошових зобовязань, що в свою чергу призвело до штучного створення правових підстав для виникнення у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб обовязку здійснити виплату суми гарантованого відшкодування по таким операціям, відбулось дроблення великої суми коштів на меншу суму за для коригування черги відшкодування коштів у межах 200000,00 грн.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 16.09.2013 року № 365 «Про порядок надходження коштів в іноземній валюті на поточні рахунки фізичних осіб в межах України», надходження коштів в іноземній валюті в межах України на поточний рахунок в іноземній валюті фізичної особи (резидента або нерезидента) здійснюється виключно шляхом переказу коштів в іноземній валюті з іншого власного рахунку або шляхом унесення готівки власником рахунку.

Операція з перерахування грошових коштів з рахунку фізичної особи ОСОБА_3 № 0019 на поточний рахунок позивача № 5524 суперечить постанові Правління Національного банку України № 365 від 16.09.2013 року «Про порядок надходження коштів в іноземній валюті на поточні рахунки фізичних осіб в межах України», оскільки безготівкове перерахування коштів в іноземній валюті можливе лише з інших власних рахунків або шляхом внесення грошових коштів у касу банку.

Колегія суддів враховує, що на момент звернення до суду з позовом ОСОБА_2 не була вкладником ПАТ «Дельта Банк», дії щодо повернення 23.09.2015 року банком вкладу ОСОБА_3, позивач не оскаржила у встановленому порядку.

Судове рішення повинне відповідати ст. 159 КАС України, бути законним, обґрунтованим та зрозумілим для виконання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновків, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід скасувати як таку, що прийнята без додержанням норм матеріального права, та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст.202, ст.ст. 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2017 року по справі № 808/941/16 скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» ОСОБА_1, третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання подати інформацію про вкладника відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 211 212 КАС України.

Головуючий суддя: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Ю.В. Дурасова