Справа № 804/6748/17
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2017 р. Справа № 804/6748/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіБондар М. В.
при секретаріВиноградовій Т.В.
представника позивача представника третьої особи ОСОБА_4 Солошенка С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_5 до державного реєстратора Покровської районної державної адміністрації Замфіра Олега Миколайовича, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" про визнання дій протиправним, скасування рішення та державної реєстрації
ОСОБА_5 (далі - ОСОБА_5, позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до державного реєстратора Покровської районної державної адміністрації Замфір Олега Миколайовича (далі - державний реєстратор, відповідач), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" (далі - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», третя особа), в якому, з урахування уточненого адміністративного позову від 21.11.2017 року, просить:
- визнати протиправними дії відповідача при прийнятті рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно індексний номер 36559962 від 10.08.2017 року та винесенню запису за даним рішенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;
- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 36559962 від 10.08.2017 року;
- скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" на трикімнатну квартиру, загальною площею 80,5 кв.м., житловою площею 43,7 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1.
В обґрунтування позову, зазначено, що у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 36559962 від 10.08.2017 року, оскільки договір про задоволення вимог іпотекодержателя між позивачем та ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" не укладався. Договір іпотеки укладено 31.01.2013 року між ПАТ «Марфін Банк» та ОСОБА_5 не містить застереження про задоволення вимог іпотекодерждателя в розумінні Закону України «Про іпотеку». Розділ 4 договору передбачає лише один з можливих способів звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом укладення окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач надав суду письмові заперечення, в яких просив розглядати справу за його відсутності та відмовити в задоволенні позову, обґрунтовуючи свою позицію тим, що представником ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" було надано державному реєстратору усі необхідні документи для проведення державної реєстрації права власності у зв'язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки іпотекодержателем. Підстав для відмови у проведенні державної реєстрації, визначених статтею 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не було.
Представник третьої особи в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, надав суду письмові заперечення, в обґрунтування яких зазначив, що наявність застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, зазначене в договорі іпотеки є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. В пункті 4.3 договору іпотеки міститься таке застереження з посиланням на норми статті 37 Закону України «Про іпотеку», яка передбачає альтернативний спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, а саме шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, а тому доводи позивача є необґрунтованими. Крім того, представник третьої особи вважає, що позивач визнав право власності на предмет іпотеки за ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" та відповідно погодився із законністю проведення відповідачем державної реєстрації права власності, оскільки уклав угоду від 14.08.2017 року, якою визначив періодичність платежів за придбаний об'єкт.
Заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Пунктом 1.2 договору визначено, що в забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором іпотекодавець надав іпотекодержателю в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме: трикімнатна квартира на шостому поверсі семиповерхового будинку. Згідно з витягом №202192 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, виданого 30.01.2013 року Хоміч О.М. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, предмет іпотеки в цілому складається з: трикімнатна квартира житловою площею 43,7 кв.м., загальною площею 80,5 кв.м. на шостому поверсі семиповерхового будинку, розташована у АДРЕСА_1.
В договорі зазначено, що предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві власності на підставі: свідоцтва про право на спадщину за законом серії НОМЕР_1, виданого приватним нотаріусом Тернівського міського нотаріального округу Дніпропетровській області Молодих В.В. 30.10.2012 року, реєстровий №1338, та договору про поділ спадкового майна серії НОМЕР_2, посвідченого приватним нотаріусом Тернівського міського нотаріального округу Дніпропетровській області Молодих В.В. 30.10.2012 року, реєстровий №1337 (а.с.11).
Предмет іпотеки зареєстрований у встановленому законом порядку як окремий виділений в натурі об'єкт права власності за НОМЕР_3, що посвідчується Витягом №36276368 про державну реєстрацію прав від 15.11.2012 року, виданим КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради (а.с.13).
Пунктом 2.1 договору іпотеки визначено, що предмет іпотеки оцінюється в 450000 грн.
На підставі пункту 4.1 договору іпотеки іпотекодержатель набуває право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки у випадку порушення позичальником будь-яких зобов'язань, що випливають з кредитного договору та/або порушення іпотекодавцем умов цього договору.
Згідно з пунктом 4.2 договору іпотеки у разі порушення кредитного договору та/або умов цього договору іпотекодержатель надсилає позичальнику та іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк з попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги.
Абзацом 3 пункту 4.2 договору іпотеки визначено, що якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору, який окремо укладається між іпотекодержателем та іпотекодавцем згідно вимог законодавства України.
Відповідно до пункту 4.3 договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі цього договору, виконавчого напису нотаріуса, за рішенням суду або шляхом позасудового врегулювання у відповідності до статей 36,37,38 Закону України «Про іпотеку» або на підставі відповідних правових норм іншого законодавчого акту, який буде чинним на момент прийняття іпотекодержателем рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Іпотекодержатель має право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки.
Пунктом 7.1 передбачено, що договір набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором та всіма додатковими угодами до нього, та іпотекодавцем всіх зобов'язань за цим договором та всіма додатковими угодами до нього (а.с.127-130).
Договір іпотеки посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Хоміч О.М. 30.01.2013 року за №90.
05.04.2013 року між ОСОБА_5 (іпотекодавець), що виступає майновим поручителем ТОВ «Вінтех» та ПАТ «Марфін Банк» (далі - іпотекодержатель) укладено договір про внесення змін №1 до іпотечного договору, яким зобов'язано ОСОБА_5 надати іпотекодержателю документи, що підтверджують право власності іпотекодавця та реєстрацію права власності на предмет іпотеки у відповідності до вимог діючого законодавства (а.с.132-133).
30.06.2017 року між ПАТ «Марфін Банк» (первісний іпотекодержатель) та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» (новий іпотекодержатель) укладено договір про відступлення прав за іпотечним договором, згідно з умовами якого первісний іпотекодержатель відступає, а новий іпотекодержатель набуває права за іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Хоміч О.М. 30.01.2013 року з усіма договорами укладеними до нього.
Пунктом 2 договору визначено, що до нового іпотекодержателя переходять всі права первісного іпотекодержателя за іпотечним договором в повному обсязі та на умовах, які існували на момент відступлення права, включаючи, але не обмежуючись, правом звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором.
Згідно з пунктом 3 договору предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: трикімнатна квартира житловою площею 43,7 кв.м., загальною площею 80,5 кв.м. на шостому поверсі семиповерхового будинку, розташована у АДРЕСА_1.
Відповідно до пункту 4 договору права первісного іпотекодержателя за іпотечним договором іпотеки є такими, що передані новому іпотекодержателю з моменту нотаріального посвідчення цього договору та державної реєстрації відомостей про таке відступлення (а.с.134-137).
Договір про відступлення прав посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. 30.06.2017 року за №5952.
04.07.2017 року на адресу позивача ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» направлені:
- вимога/Іпотечне повідомлення про дострокове погашення заборгованості, в якій вимагалось в тридцяти денний строк виконати порушене зобов'язання ТОВ «Вінтех» за кредитним договором, а саме повернути заборгованість, яка складає 1329453 грн. (а.с.163-165);
- вимога про дострокове погашення заборгованості, в якій заявлено намір реалізувати права іпотекодержателя шляхом позасудового врегулювання на підставі договору, зокрема, але не обмежуючись, засобами, передбаченими статтями 36-38 Закону України «Про іпотеку» (а.с.166-168);
В матеріалах реєстраційної справи містяться, також, аналогічна вимоги та повідомлення, які направлялись на адресу ОСОБА_10, директора ТОВ «Вінтех» Вільхової Юлії Михайлівни, директора ТОВ «Біомаш» Ігнашева Ігоря Леонідовича, які не досліджуються судом, оскільки не стосуються спору, що розглядається у цій справі.
Досліджуючи питання правомірності прийняття оскаржуваного рішення, суд виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямовані на забезпечення визнання та захисту державою таких прав регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовані Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015 року (далі - Порядок №1127).
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав.
Статтею 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що державна реєстрація прав проводиться в такому порядку:
1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;
2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав;
3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв;
4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;
5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав);
6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав;
7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником;
8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.
Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку №1127.
Пунктом 1 статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначені підстави для проведення реєстрації права власності та інших речових прав, зокрема в пункті 1 частини 1 зазначено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.
Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до частини 6 статті 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.
Згідно зі статтею 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Статтею 37 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.
З аналізу викладених норм, судом встановлено, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно здійснюється на підставі договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, а у випадку проведення державної реєстрації на предмет іпотеки, належним правочином на підставі якого може бути проведена така реєстрація є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками.
Договір іпотеки в пункті 4.2 містить пряму вказівку на необхідність укладення окремого договору, у разі прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору, який окремо укладається між іпотекодержателем та іпотекодавцем згідно вимог законодавства України.
З договору іпотеки вбачається, що в ньому не міститься застереження про задоволення вимог іпотекодержателя.
Посилання представника третьої особи на пункт 4.3 договору іпотеки є безпідставним, оскільки він містить перелік загальних засобів та прав іпотекодержателя, спрямованих на реалізацію звернення стягнення на предмет іпотеки, а пункт 4.2 договору містить імперативну норму щодо обов'язковості укладання додаткового договору про задоволення вимог іпотекодержателя.
Таким чином, у даному випадку належним правочином на підставі якого правомірно могла бути проведена державна реєстрація права власності на нерухоме майно, передане в іпотеку договором іпотеки від 30.01.2013 року, є окремо укладений договір про задоволення вимог іпотекодержателя.
Суд критично ставиться до посилання представника третьої особи на угоду №1 від 14.08.2017 року, укладену між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та, зокрема, ОСОБА_5, про надання згоди на продаж об'єктів нерухомого майна, оскільки вказана угода не була надана державному реєстратору для проведення реєстраційної дії, та була укладена після прийняття державним реєстратором оскаржуваного рішення.
Згідно з частиною 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.
З огляду на те, що державним реєстратором не було перевірено у встановленому порядку належність поданих документів для проведення реєстрації вимогам іпотечного договору та Закону України «Про іпотеку» дії державного реєстратора є протиправними, а оскаржуване рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 36559962 від 04.08.2017 року підлягає скасуванню.
Щодо позовної вимоги про скасування державної реєстрації права власності, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.
Згідно зі статтею 105 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції, яка діяла на момент звернення позивача до суду та прийняття рішення у справі, адміністративний позов може містити вимоги про:
1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень;
2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії;
3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій;
4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю;
5) виконання зупиненої чи невчиненої дії;
6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;
7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.
Вказана норма кореспондується з частиною 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції, яка діяла на момент звернення позивача до суду та прийняття рішення у справі, в якій зазначено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про:
1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення;
2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії;
3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій;
4) стягнення з відповідача коштів;
5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян;
6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян;
7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України;
8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.
Отже, позовна вимога про скасування державної реєстрації не належить до юрисдикції адміністративного суду та, оскільки заявлена з вимогою про скасування рішення про державну реєстрацію, є передчасною, а тому не підлягає задоволенню адміністративним судом.
З огляду на викладене, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.
Згідно з частиною 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції, яка діяла на момент звернення позивача до суду та прийняття рішення у справі, суд присуджує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Покровської державної адміністрації, працівником якої є відповідач, документально підтверджені судові витрати згідно з квитанцією від 13.10.2017 року №0.0.869359884.1 в сумі 1920 грн. пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1280 грн.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_5 до державного реєстратора Покровської районної державної адміністрації Замфіра Олега Миколайовича, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" про визнання дій протиправним, скасування рішення та державної реєстрації - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії державного реєстратора Покровської районної державної адміністрації Замфір Олега Миколайовича при прийнятті рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно індексний номер 36559962 від 10.08.2017 року та винесенню запису за даним рішенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 36559962 від 10.08.2017 року, прийняте державним реєстратором Покровської районної державної адміністрації Замфір Олегом Миколайовичем.
В задоволенні іншої частини позову відмовити.
Присудити на користь ОСОБА_5 за рахунок бюджетних асигнувань Покровської районної державної адміністрації судові витрати у розмірі 1280 гривень 00 копійок.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, визначені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 18 грудня 2017 року

Суддя М.В. Бондар