Справа № 404/7141/17
Суддя: Галаган О. В.
Дата ухвалення: 2017-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/7141/17
Номер провадження 2-а/404/724/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Галагана О.В.,

при секретарі Туровської О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону УПП в м. Кропивницький ДПП ОСОБА_2, третя особа: Управління патрульної поліції в м. Кропивницький ДПП про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вище вказаним адміністративним позовом, відповідно до якого просив:

- постанову інспектора роти № 1 батальйону УПП в м. Кропивницький ДПП ОСОБА_2 від 29.10.2017 року серії БР № 225401 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП про притягнення його до адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. скасувати та надіслати інспектору на новий розгляд;

- визнати постанову інспектора роти № 1 батальйону УПП в м. Кропивницький ДПП ОСОБА_2 від 29.10.2017 року серії БР № 225401 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП про притягнення його до адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. неправомірною та скасувати.

На обґрунтування позову зазначено, що 29.10.2017 року відповідачем відносно позивача складено постанову про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 225401, за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Позивач вину в інкримінованому адміністративному правопорушенні не визнає, оскаржувану постанову вважає незаконною, винесеною з порушенням норм КУпАП.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обґрунтування викладені в позові просив їх задовольнити. Додатково зазначив, що оскільки дорожнє покриття в тій ділянці дороги є незадовільним водій вимушено рухався в крайній лівій смузі дороги, яка має дві полоси одного напрямку.

Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду 20.11.2017 року надав відео-фіксацію з місця адміністративного правопорушення від 29.10.2017 року, яка записана на носії інформації DVD-R диск, як доказ по справі.

Представник третьої особи, який на підставі ухвали від 10.11.2017 року залучений до розгляду у справі, проти позову заперечив, просив відмовити в його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.10.2017 року відповідачем по справі складено постанову про адміністративне правопорушення серії БР № 225401, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху та накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн., а саме за те, що вона 28.10.2017 року о 23 год. 57 хв. в м. Кропивницький на перехресті вул. Гр. України та вул. Пацаєва керуючи транспортним засобом на дорозі, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, рухався в лівій смузі без мети випередження, обїзду та повороті ліворуч, чим порушив п. 11.2 ПДР України.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Підпунктом 11.2 ПДР України визначено, що на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, обїзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається порушник, чи встановлених останнім доводів.

З оглянутого відеозапису знятого на автомобільний відео реєстратор вбачається, що 28.10.2017 року о 23-56 год. транспортний засіб схожий на опис, яким керував позивач рухався в крайній лівій смузі дороги, що має дві смуги в одному напрямку при вільній правій, що як вбачається зі змісту постанови стало підставою для зупинки транспортного засобу. Після зупинки транспортного засобу до нього підійшов інспектор та на цьому відео приривається. Відеозапису розмови позивача з відповідачем та подальший розгляд справи суду не надано.

В судовому засіданні представник позивача не заперечував, що позивач рухався у крайній лівій смузі замість правої на дорозі, що має дві полоси однакового напрямку, як-то передбачено п. 11.2 ПДР України, проте послався, що такі дії позивача були зумовлені поганим станом доріг.

На підставі викладеного, оскільки учасники процесу рівні перед судом в надані доказів, як на обґрунтування своїх вимог так і на їх спростування, проте з боку позивача доказів, що стан дорожнього покриття не дозволяв позивачу рухатись у правій смузі, як-то вимагає п.п. 11.2 ПДР України надано не було. В той, час як відповідачем зафіксовано на відеозаписі порушення позивачем ПДР і обґрунтування щодо неналежності цього доказу з боку позивача не було.

За таких обставин, судом приймається доказ наданий інспектором, що підтверджує вину позивача у порушенні ПДР України.

Таким чином, суд вважає, що достеменно доведено, що позивач при обставинах зазначених у оскаржуваній ним постанові вчинив порушення ПДР України.

Щодо наведених позивачем інших підстав порушення відповідачем його прав при розгляді справи, а саме, що інспектором з 28.10.2017 року на 29.10.2017 ріку був розпочатий розгляд адміністративної справи на місці, без підготовки та надання йому часу для звернення за правовою допомогою, подання документів, які характеризують особу, інших доказів по справі, що не тільки порушує його права, передбачені ст. 268 КУпАП, але й призвело до того, що при винесенні постанови не враховано особу, матеріальний стан та інші обставини, які слід врахувати при призначені адміністративного стягнення відповідно до ст. 3 КУпАП, за таких умов його права при такому розгляді справи грубо порушено, судом до уваги не приймається, оскільки доказів, що заявлялись клопотання, які не були вирішенні під час розгляду справи не надано, при цьому, розмір штрафу визначений відповідачем за даний вид правопорушення є мінімальним, тобто твердження, що матеріальний стан не був врахований не відповідає дійсності. Не доведені перед судом й інші обставини обґрунтування позову.

Враховуючи вище викладені обставини, суд не вбачає підстав для скасування постанови серії БР № 225401 від 29.10.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді 425 грн. штрафу.

На підставі викладеного з урахуванням наданої судом оцінки всім наявним в позові доводам позивача на обґрунтування вимог, законодавчо визначених підстав до задоволення позову не має, відтак у його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 251, 280, 283, 293 КУпАП, ст. 71, 72, 158, 163, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону УПП в м. Кропивницький ДПП ОСОБА_2, третя особа: Управління патрульної поліції в м. Кропивницький ДПП про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Залишити без змін постанову серії БР № 225401 від 29.10.2017 рокупо справі про адміністративне правопорушення, згідно якої притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді 425 грн. штрафу.

Постанова суду набирає законної сили у порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі, протягом десяти днів з дня проголошення постанови суду, апеляційної скарги через Кіровський районний суд м. Кіровограда, з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_3