Справа № 509/1864/17
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2017 р.м.ОдесаСправа № 509/1864/17

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Гандзій Д.М.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Вербицької Н.В., Джабурія О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого сержанта поліції Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області Шоларь Леоніда Олександровича, третя особа Овідіопольський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання неправомірними дій та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

26.05.2015р., ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання неправомірними дій щодо складення стосовно нього постанови у справі про адміністративне правопорушення; визнання протиправною та скасування постанови АР №184536 від 24.05.2017р. про накладення на нього адміністративного стягнення у розмірі 425грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП; закриття провадження у адміністративній справі.

Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 липня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішення, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на помилкове застосування судом першої інстанції при вирішені справи вимог законодавства, внаслідок чого просить постанову суду скасувати та прийняти нову про задоволення позовних вимог.

Згідно із п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки у судове засідання, належним чином повідомлені про розгляд справи, не прибули сторони, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення АР № 184536 від 24.05.2017р. складеної старшим сержантом поліції Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області, 24.05.2017р. о 10:35 год., ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись на 9км. автодороги «Одеса-Білгород-Дністровський» здійснив проїзд прямо, з правої смуги руху (дорожній знак 5.16), з якої рух дозволений лише вправо на заборонений сигнал світлофору (червоний). Адміністративне правопорушення зафіксоване не в автоматичному режимі, на позивача накладене адміністративне стягнення у розмірі 425грн., передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. /а.с.8/

Не погоджуючись з притягненням до адміністративної відповідальності, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо безпідставності позовних вимог з наступних підстав.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993р. № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (далі - ПДР).

Згідно з п.1.1 ПДР вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п.1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За змістом ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (зокрема порушення частини 1 статті 121-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідно до частини 2 статті 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У статті 258 КУпАП наведено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Так, ч.2 ст.258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі (частина 5 статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за №1408/27853).

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Отже, з огляду на наведені обставини та законодавчі приписи, виходячи з того, що позивач притягався до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого частиною 2 ст.122 КУпАП, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про правомірність винесення поліцейським спірної постанови без складання відповідного протоколу, оскільки відповідач є уповноваженим працівником підрозділу Національної поліції, який має право розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення від імені органів Національної поліції.

Однак, відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Приймаючи постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, відповідач, як посадова особа Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області, вважав доведеними обставини вчинення ОСОБА_1 порушення ПДР.

Разом з тим, відповідачем та третьою особою на підтвердження законності оскарженої постанови не надано до суду першої інстанції будь-яких доказів, в т.ч., фото- чи відео- зйомки, які відповідно до ст.251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення.

З метою повного та об'єктивного розгляду справи апеляційним судом на підставі ухвали від 25 жовтня 2017 року було зобов'язано Овідіопольський ВП ГУНП в Одеській області надати до суду докази скоєння 24.05.2017 року адміністративного правопорушення ОСОБА_1, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП.

При цьому, суб'єктом владних повноважень на підтвердження правомірності застосування до позивача адміністративного стягнення будь-яких доказів стосовно винесення спірної постанови у справі про адміністративне правопорушення не надано, ухвала апеляційного суду не виконана.

Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015р. № 5-рп/2015р. притягнення особи до відповідальності без складання протоколу про адміністративне правопорушення фактично відбувається у скороченому провадженні. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Аналіз норм КУпАП, зокрема ст.ст.254,255,258, та рішення КСУ від 26.05.2015р. №5-рп/2015р. дає підстави для висновку, що адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху має фіксуватися за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки. Тому, вказані статті Кодексу не передбачають обов'язку складати протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

На користь висновку про необхідність доведення факту вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху відео або фотозйомкою свідчить і зміст ст.283 КУпАП, відповідно до якої постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити в т.ч. відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

На думку судової колегії, відсутність передбачених законом доказів скоєння правопорушення може призвести до випадків безпідставного притягнення осіб до адміністративної відповідальності.

Так, відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відтак, у даному спорі саме відповідач має довести правомірність та законність прийнятого рішення.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, тому в порядку ст.202 КАС України постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 липня 2017 року скасувати.

Прийняти у справі нову постанову, якою визнати протиправною та скасувати постанову АР №184536 від 24.05.2017р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та накладення штрафу у розмірі 425грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.В. Крусян

Суддя: Н.В. Вербицька

Суддя: О.В. Джабурія