Справа № 202/6189/16-а
Суддя: Волошин Є. В.
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/6189/16-а
Провадження № 2-а/202/117/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Волошина Є.В.

за участю секретаря - Величко А.А.

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Алькова Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення заборгованості та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з уточненим адміністративним позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення заборгованості та моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначила, що вона перебуває на обліку у Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську та отримує пенсію за віком розраховану відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до інформації наданої позивачу у листі Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську від 21.07.2016 року №469/03/21, нарахування пенсії ОСОБА_1 складається з: 1003,03 грн. - основний розмір пенсії; 126,97 грн. - доплата до прожиткового мінімуму; 130,39 грн. - доплата за 13 років понад нормованого стажу; 5,56 грн. - підвищення з 01.03.2010 року по ст. 42 ч.2 Закону; 25,50 грн. - підвищення з 01.03.2011 року по ст. 42 ч.2 Закону; 66,43 грн. - надбавка дітям війни; 45,37 грн. - зафіксована індексація. Вважає, що тривалий час Управлінням Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська (правонаступником якого є відповідач) проводиться невірний розрахунок пенсії позивача. Так, вказує на той факт, що розрахунок пенсії позивача з 01.01.2008 року проведено з прожиткового мінімуму, що суперечить законодавству, оскільки пенсія позивача станом 01.01.2008 року становила 777,71 грн., в той час як прожитковий мінімум складав 470 грн., тобто розмір пенсії перевищував прожитковий мінімум на 307,71 грн. Такі дії відповідача порушили вимоги ст. 27, 28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», тому у період з 01.01.2008 року по 30.09.2008 року позивач замість 777,71 грн. отримувала 691,30 грн., що на 86,41 грн. менше. Вважає, що неправомірними діями відповідача через неправильний розрахунок пенсії позивача, недорахування та невиплату встановлених законодавством України виплат та індексацій позивачу завдано матеріальні збитки, які становлять 40866,36 грн., а саме: недоплачена сума пенсії за 2008 рік становить - 1807,18 грн., недоплачена сума пенсії за 2009 рік становить - 1699,96 грн.; недоплачена сума пенсії за 2010 рік становить - 2810,20 грн., недоплачена сума пенсії за 2011 рік - 1637,69 грн.; недоплачена сума пенсії за 2012 рік - 3578,20 грн.; недоплачена сума пенсії за 2013 рік - 3456,45 грн.; недоплачена сума пенсії за 2014 рік - 4081,78 грн.; недоплачена сума пенсії за 2015 рік - 11978,66 грн.; недоплачена сума пенсії за 2016 рік станом на 31.08.2016 року - 9816,24 грн. Незаконні дії відповідача призвели до порушення нормальних життєвих зв'язків позивача через неможливість продовження активного громадського життя; втрати нормальних життєвих зв'язків. З цих підстав також просить стягнути суму моральної шкоди у розмірі 4000 грн.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Зазначав, що станом на 01.01.2008 року розрахунок пенсії позивачу проведено із застосуванням складових загального страхового стажу - 33 роки 2 місяці 7 днів, коефіцієнт страхового стажу з врахуванням кратності 1,20-0,39800. Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії 1736,93 грн. розраховано за 24 місяці за період з 01.06.1991 року по 31.05.1993 року з урахуванням середньомісячної заробітної плати працівників зайнятих в галузях економіки України за 2006 рік - 928,81 грн. та коефіцієнта заробітної плати для обчислення 1,87006. Надбавку за понаднормовий стаж розраховано відповідно до статті 26 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Розмір пенсійної виплати станом на 01.01.2008 рік склав 799,40 грн., станом на 01.01.2010 рік - 934,17 грн. Відповідно до постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.11.2010 року відповідачем було перераховано надбавку як дитині війни у відповідності статті 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» за період з 08.05.2010 року по 08.11.2010 року та у лютому 2011 року виплачено 669,81 грн. Відповідно до ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» та Постанови КМУ від 17 липня 2003 року №1078, якою затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, при відпрацюванні судового рішення було відмінено виплату індексації пенсії та доплати, яка була сформована на базі прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність. Після виконання рішення суду вищезазначену доплату і індексацію було поновлено. У зв'язку з тим, що протягом 2009-2012 років до основного розміру пенсії позивача встановлені доплати як непрацюючій особі та доплату, яка була сформована як доплата попереднього розміру пенсії на базі ЗУ «Про Державний бюджет України на 2010 рік», враховуючи норми пункту 3 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою КМУ від 17 липня 2003 року №1078, розмір пенсії ОСОБА_1 до травня 2014 року не підлягає індексації. З травня 2014 року по серпень 2015 року позивачу виплачувалась індексація до пенсії відповідно до ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ №1078 від 17 липня 2003 року. Законом України від 17 вересня 2015 року №704-VIII внесено зміни до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2015 рік», якими визначено розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 01 вересня 2015 року у розмірі 1074 грн. Вказує на той факт, що відповідно до пункту 5 Порядку у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, стипендій а також, у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається місяцем підвищення пенсії при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У разі, коли грошовий дохід з урахуванням до його підвищення, у місяці підвищення пенсії сума загального доходу визначається з таким розрахунком, щоб сума грошового доходу з урахуванням індексації не перевищувала загального доходу до його підвищення. У зв'язку зі змінами прожиткових мінімумів з 01.09.2015 року та 01.05.2016 року позивачу було перераховано пенсію, виходячи з нових розмірів прожиткового мінімуму, встановлених для осіб, які втратили працездатність, та, враховуючи вимоги пункту 5 Порядку, були встановлені фіксовані розміри індексації в розмірі 101,37 грн. та 45,37 грн. відповідно, визначено місяць підвищення пенсії для проведення індивідуальної індексації пенсії. Вказує також на той факт, що в задоволенні вимоги про відшкодування моральної шкоди позивачу повинно бути відмовлено, оскільки між сторонами існують не цивільно-правові, а адміністративно-правові відносини, а також позивачем не надано доказів заподіяння їй моральної шкоди. Зазначив, що пенсія розрахована та виплачується у відповідності до чинного законодавства.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом з матеріалів справи встановлено, що позивач має статус інваліда ІІ групи, є пенсіонером та перебуває на обліку у Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську (раніше - Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська), отримує пенсію за віком розраховану відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Позивач зверталась до Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська із зверненнями від 25.02.2011 року, 19.02.2016 року та 22.02.2016 року з вимогою про перерахунок пенсії.

Відповіддю Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська №834/С від 10.03.2011 року на звернення позивача від 25.02.2011 року ОСОБА_1 повідомлено, що згідно постанови про відкриття виконавчого провадження управлінням Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська позивачу перераховано та виплачено щомісячне довічне грошове утримання у відповідності статті 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» за період з 08.05.2010 року по 08.11.2010 року. Доведено до відома позивача, що відповідно до листа Пенсійного Фонду України №24120/02-20 від 23 грудня 2010 року при обчисленні розміру пенсії у період виконання рішення суду не встановлюються доплати та зафіксовані індексації.

Відповіддю Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська №1701/02/40 від 17.03.16 року на звернення позивача від 19.02.2016 року та 22.02.2016 року ОСОБА_1 повідомлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська. За результатами перевірки пенсійної справи встановлено, що пенсія позивачу нараховується та виплачується у повній відповідності до чинного законодавства. У зв'язку з наданням неодноразових відповідей на звернення позивача стосовно питання виплати пенсії на підставі статті 8 ЗУ «Про звернення громадян», листування з ОСОБА_1І припинено.

Відповідно до інформації наданої у листі Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську від 21.07.2016 року №469/03/21, нарахування пенсії ОСОБА_1 складається: 1003,03 грн. - основний розмір пенсії; 126,97 грн. - доплата до прожиткового мінімуму; 130,39 грн. - доплата за 13 років понад нормованого стажу; 5,56 грн. - підвищення з 01.03.2010 року по ст. 42 ч.2 Закону; 25,50 грн. - підвищення з 01.03.2011 року по ст. 42 ч.2 Закону; 66,43 грн. - надбавка дітям війни; 45,37 грн. - зафіксована індексація.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частиною 1 статті 69 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно зі статтею 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Щодо доводів позивача про неправильність розрахунку пенсії позивача з 01.01.2008 року по 30.09.2008 року від прожиткового мінімуму, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Преамбулою ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року передбачено, що у 2008 році пенсії, призначені згідно із цим Законом із застосуванням показників середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2002-2005 роки, підлягають перерахунку з 1 січня 2008 року із урахуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2006 рік, що застосовується для обчислення пенсій згідно із Законом № 107-VI від 28.12.2007 року.

Відповідно до інформації у Додатку 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 20 листопада 2003 р. № 1783 встановлено, що показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2006 рік складає 928,81 грн.

Згідно положень частини 2 пункту 1 статті 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (у редакції станом на 01.01.2008 р.) за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більше ніж на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Таким чином, розмір пенсійної виплати станом на 01.01.2008 рік складає 799,40 грн., з яких: 691, 30 грн. - основний розмір пенсії (928,81х1,87006х0,39800); 61,10 грн. - доплата за 13 років понаднормового стажу (470,00 грн.х13%); 47,00 грн. - надбавка дітям війни, що підтверджує правильність розрахунків відповідача. Таким чином, доводи позивача щодо необхідності розрахунку пенсії з урахуванням основного розміру пенсії у розмірі 777,71 грн., є необґрунтованими та суперечать чинному на той час законодавству.

Крім того, судом встановлено, що твердження позивача про неправильність нарахування відповідачем доплат до пенсії за перевищення нормативно встановленого стажу за листопад 2009 року, за періоди з 01.01.2010 року по 31.03.2010 року, з 01.04.2010 року по 01.05.2010 року, липень 2010 року, повністю спростовується наявним у листі Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №С-943ос від 07.11.2011 року розрахунком (а. 80-84), з якого вбачається, що недоплачені суми були в повному обсязі виплачені у наступні місяці.

Також суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог позивача про необхідність нарахування позивачу доплати за підвищення пенсії відповідно до статті 42 ЗУ «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» за березень та квітень 2011 року з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 42 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що у разі якщо величина середньомісячної заробітної плати штатного працівника в Україні за даними спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у галузі статистики за минулий рік зросла, то з 1 березня поточного року розмір пенсії підвищується на коефіцієнт, який відповідає не менше ніж 20 відсоткам темпів зростання середньомісячної заробітної плати штатного працівника в Україні порівняно з попереднім роком, за винятком випадків, коли підвищення пенсійних виплат за минулий рік перевищило цей коефіцієнт. Якщо коефіцієнт підвищення пенсійних виплат у минулому році був менший ніж зазначений у цій частині, то збільшення пенсій здійснюється з урахуванням попереднього підвищення.

Пунктом 1 Постанови КМУ «Про підвищення розміру пенсій деяким категоріям громадян у зв'язку із зростанням середньомісячної заробітної плати штатного працівника» від 14 квітня 2010 р. N 308 установлено, що у 2010 році для підвищення розміру пенсій з 1 березня згідно з частиною другою статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" ( 1058-15 ) застосовується коефіцієнт 1,011. Підвищенню підлягають пенсії, обчислені згідно із зазначеним Законом ( 1058-15 ) та Законами України "Про наукову і науково-технічну діяльність" ( 1977-12 ), "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ( 796-12 ), "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" ( 2262-12 ), за зверненнями, які надійшли до 31 грудня року, що передує року підвищення пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, індивідуальний коефіцієнт підвищення пенсії позивача у 2010 році складав 1,03792 (777,71 грн.+74,49 грн. +28,40 грн./777,71 грн. +70,71 грн.).

Системно проаналізувавши законодавство, враховуючи той факт, що індивідуальний коефіцієнт підвищення пенсії позивача вище за нормативний, суд приходить до висновку про безпідставність вимог позивача в цій частині.

Щодо вимог позивача про стягнення сум індексації, в тому числі за періоди з 01.01.2009 року по 01.04.2010 року, з 01.01.2009 року по 01.04.2010 року; з 01.01.2009 року по 01.05.2010 року, з 01.05.2012 року по 01.05.2014 року, суд приходить до висновку про їх необґрунтованість з наступних підстав.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою КМУ від 17 липня 2003 року №1078 (далі - Порядок), визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Абзац другий пункту 1-1 Порядку встановлює, що індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Абзацом 1 Пункту 2 Порядку передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат, установлених законодавством), крім тих, які зазначені у пункті 3 цього Порядку.

При цьому абзацом 7 пункту 3 вищезазначеного Порядку передбачено, що до об'єктів індексації, визначених у пункті 2, не відносяться, зокрема, соціальні виплати, які визначаються залежно від прожиткового мінімуму (пенсії, обчислені з урахуванням абзацу першого частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"; додаткова пенсія, підвищення, компенсаційні виплати, надбавки та інші доплати до пенсії, які визначаються залежно від прожиткового мінімуму; тимчасова державна допомога дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме; мінімальний розмір допомоги по безробіттю; державна соціальна допомога інвалідам з дитинства і дітям-інвалідам; державна соціальна допомога особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам і державна соціальна допомога на догляд; щомісячна грошова допомога малозабезпеченій особі, яка проживає разом з інвалідом I чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним; компенсаційна виплата, що призначається непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, інвалідам, дітям-інвалідам, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги (крім осіб, що обслуговуються соціальними службами).

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 2009-2012 року позивачу до основного розміру пенсії були встановлені доплата як непрацюючій особі та доплата, яка була сформована як доплата до попереднього розміру пенсії на базі ЗУ «Про Державний бюджет України на 2010 рік». Враховуючи, що зазначені доплати визначаються залежно від прожиткового мінімуму, відповідач правомірно, з врахуванням пункту 3 Порядку, не проводив індексації розміру пенсії у період з 2009-2012 року.

Крім того, постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.11.2010 року відповідачем було перераховано надбавку як дитині війни у відповідності статті 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» за період з 08.05.2010 року по 08.11.2010 року та у лютому 2011 року виплачено 669,81 грн.

У відповідності до положень до ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» та Постанови КМУ від 17 липня 2003 року №1078, якою затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, при відпрацюванні судового рішення Управлінням Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська (правонаступником якого є відповідач) було відмінено виплату індексації пенсії та доплати, яка була сформована на базі прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність».

Судом встановлено, що після виконання рішення суду вищезазначену доплату і індексацію було поновлено.

З травня 2014 року по серпень 2015 року ОСОБА_1 було проведено індексацію у відповідності до положень ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» та вищезазначеного Порядку.

Як вбачається з пояснень відповідача, враховуючи зміни прожиткових мінімумів з 01.09.2015 року та з 01.05.2016 року, позивачу було проведено перерахунки пенсії та встановлені фіксовані розміри індексації у розмірі 10,37 грн. та 45,37 грн. відповідно.

Отже, враховуючі надані пояснення відповідача, які повністю спростовують розрахунки позивача, судом встановлено, що дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську щодо нарахування пенсії ОСОБА_1 правомірні та відповідають вимогам законодавства.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відсутні підстави для визнання дій відповідача неправомірними, проведення перерахунку призначеної пенсії та відшкодування моральної шкоди.

Керуючись ст. ст. 19, 46 Конституції України, ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 2, 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, ст. ст. 6, 11, 12, 94, 104, 158, 159, 160, 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення заборгованості та моральної шкоди відмовити у повному обсязі.

Повний текст постанови буде виготовлений до 15 грудня 2017 року.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 10 днів з дня її проголошення. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

Суддя: Є.В. Волошин