Справа № 817/867/17
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Щербаков В.В.
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
УХВАЛА
іменем України

"12" грудня 2017 р. Справа № 817/867/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Іваненко Т.В.
суддів: Кузьменко Л.В.
Франовської К.С.,

за участю секретаря судового засідання Гумінської Л.М.,

позивачів, їх представника та представника Міністерства оборони України,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "18" вересня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_4 до Міністерства оборони України, треті особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військова частина польова пошта НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинення певних дій ,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2016 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_4 , звернулися до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України та просили визнати протиправним та скасувати рішення, оформлене протоколом від 10.06.2016 №48, про відмову у призначенні та виплаті їм одноразової грошової допомоги як членам сім`ї загиблого 13.11.2015 солдата ОСОБА_5 , та зобов`язати вчинити дії щодо призначення та виплатити їм як членам сім`ї загиблого солдата одноразову грошову допомогу відповідно до Порядку призначення одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, з рахуванням п.5 цього Порядку.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вони є батьками та членами сім`ї загиблого військовослужбовця, який проходив військову службу в зоні проведення антитерористичної операції на Сході України та приймаючи безпосередню участь у її проведенні 13.11.2015 загинув у м.Мар`їнка Донецької області. Після загибелі ОСОБА_5 сім`я отримала право на пільги, встановлені законодавством України для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни. Однак, в червні 2016 року відповідач відмовив їм у виплаті одноразової грошової допомоги з посиланням на те, що на час смерті військовослужбовець перебував у стані алкогольного сп`яніння. Вважають, що така відмова є протиправною, оскільки відсутній причинно-наслідковий зв`язок між смертю військовослужбовця (відсутність з його боку будь-яких дій, що призвели до загибелі) та станом алкогольного сп`яніння.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 18.09.2017 позов задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом від 10.06.2016 №48, в частині відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги членам сім`ї (батьку, матері, дружині та дочці) загиблого 13.11.2015 солдата ОСОБА_5 .
Зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплатити членам сім`ї загиблого солдата ОСОБА_5 одноразову грошову допомогу відповідно до Порядку призначення одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, з рахуванням п.5 цього Порядку.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити. В апеляційній скарзі зазначив, зокрема, що судом не було враховано, при прийняті рішення, пп. а, б, ч.1 ст.16-4 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.
Представник позивачів та позивачі вважають, що рішення суду першої інстанції є законним та просять відхилити апеляційну скаргу відповідача.

Переглянувши судове рішення, доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення позивачів, представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходив військову службу під час мобілізації в Збройних Силах України у ВЧ п/п НОМЕР_1 та в період з 16.10.2015 по 13.11.2015 безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, що підтверджується відповідними доказами (а.с.14, 17-20).
13.11.2015 ОСОБА_5 , під час виконання свого обов`язку пов`язаного із захистом Батьківщини, загинув у м.Мар`їнка Мар`їнського району Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 19.11.2016, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання від 19.11.2015 №4, лікарським свідоцтвом про смерть від 16.11.2015 №202 (а.с.15-16, 29).
10.03.2016 військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_3 вищевказаним членам сім`ї загиблого ОСОБА_5 видано посвідчення: ОСОБА_1 - батька військовослужбовця, який загинув під час проходження військової служби серії НОМЕР_3 ; ОСОБА_2 - матері військовослужбовця, який загинув під час проходження військової служби серії НОМЕР_4 ; ОСОБА_3 дружини військовослужбовця, який загинув під час проходження військової служби серії НОМЕР_5 ; ОСОБА_4 дитини військовослужбовця, який загинув під час проходження військової служби серії НОМЕР_6 .

14.04.2016 Управлінням праці та соціального захисту населення Дубенської міської ради видано посвідчення, як особам - членам сім`ї загиблого військовослужбовця, згідно з якими вони мають право на пільги, встановлені законодавством України для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни: ОСОБА_1 серія НОМЕР_7 ; ОСОБА_2 серії НОМЕР_8 ; ОСОБА_3 серії НОМЕР_9 та довідку від 13.04.2016 №3110 в тім, що її дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 має право на пільги, встановлені законодавством України для сімей загиблих (померлих ветеранів війни (ст.15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") (а.с. 24-26).

У березні 2016 року сім`я загиблого військовослужбовця ОСОБА_5 (батько - ОСОБА_1 , 1957р.н., мати ОСОБА_2 , 1961р.н., дружина ОСОБА_3 , 1986р.н., дочка ОСОБА_4 , 2006р.н.) звернулися до Рівненського ОВК із заявами щодо виплати грошової допомоги та з відповідним пакетом необхідних документів, які були перевірені військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_3 , та 10.03.2016 скеровані до Департаменту фінансів МОУ листом від 10.03.2016 №ВСЗ/286, у якому зазначив, що батьки та члени сім`ї загиблого ОСОБА_5 мають право на одержання рівними частками одноразової грошової допомоги (а.с.22).
Рішенням комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, оформленого протоколом від 10.06.2016 №48, членам сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_5 відмовлено у призначені одноразової грошової допомоги.
Комісія дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги: батьку, матері, дружині та дочці загиблого 13.11.2015 солдата ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), оскільки на час загибелі він перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено висновком експерта Мар`їнського відділення судово-медичної експертизи від 13.11.2015 №211.
Вважаючи таке рішення МОУ протиправним, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_4 , звернулися до суду з відповідним позовом.
Суд першої інстанції задовольнив позов.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на таке.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України в зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, проходженням військової служби у Збройних Силах України здійснюється відповідно до Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 №2232-XII (далі Закон №2232-XII).
Згідно зі ст.41 Закону №2232-XII, виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (далі Закон №2011-XII)
Згідно зі ст.1 Закону №2011-XII, соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.3 Закону №2011-ХІІ, дія цього Закону поширюється на членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону №2011-XII, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця (крім військовослужбовця строкової служби) під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби (п.1 ч.2 ст.16 Закону №2011-XII).
Згідно з ч.1 ст.16-1 Закону №2011-XII, у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.
Підпунктом «а» частини 1 статті 16-2 Закону №2011-XII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначається Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 (далі Порядок №975).
Згідно з п.12 Порядку №975, призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).
Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови (п.13 Порядку №975).

Згідно з ч.2 ст.3 Закону №2011-ХІІ, дія цього Закону не поширюється на членів сімей військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які загинули чи померли під час проходження військової служби (зборів), проходження служби у резерві внаслідок вчинення ними злочину чи адміністративного правопорушення, або якщо загибель (смерть) військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста сталася внаслідок вчинення ними дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння, чи є наслідком навмисного заподіяння собі військовослужбовцем, військовозобов`язаним чи резервістом тілесного ушкодження.
Стаття 16-4 Закону №2011-XII визначає, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком: а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.
Аналогічні положення містить і Порядок №975.

Із системного аналізу правових норм слідує, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється, зокрема, якщо смерть військовослужбовця є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного сп`яніння. Відтак, допомога не призначається і не виплачується лише у випадку, якщо смерть військовослужбовця є наслідком вчинення дій самим військовослужбовцем, який знаходиться у стані алкогольного сп`яніння. При цьому, сам факт знаходження військовослужбовця у стані алкогольного сп`яніння на час настання смерті, не визначається вказаними нормами права як підстава для відмови у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги.
Судом встановлено, що 13.11.2015 ОСОБА_5 , під час виконання свого обов`язку пов`язаного із захистом Батьківщини, загинув у м.Мар`їнка Мар`їнського району Донецької області.
При цьому, з лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_5 від 16.11.2015 №202 вбачається, що причиною смерті є вогнепальне кульове наскрізне поранення голови з ушкодженням речовин головного мозку (а.с.29).
Згідно з висновком експерта від 13.11.2015 №211, тілесні ушкодження, виявлені на тілі гр. ОСОБА_5 утворились при пострілі з вогнепальної зброї, компактним снарядом, який має високу кінетичну енергію і пробивну дію, і відносяться до тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя. Причиною смерті ОСОБА_5 є множинні кульові скрізні поранення голови з переломом кісткового склепіння черепу, розтрощенням лівої півкулі головного мозку (а.с. 30-32).
Крім того, згідно з витягом з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 23.03.2016 №1254, поранення рядового ОСОБА_5 , 1982 року народження послужило причиною його смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 , - поранення і причина смерті, так, пов`язані з захистом Батьківщини (а.с.33).
Так, відповідно до акта службового розслідування від 11.12.2015, затвердженого командиром ВЧ п/п НОМЕР_1 , службовим розслідуванням встановлено, що в період з 18:15 особовий склад ВОП 1492, окрім вартових, який розташовувався у вентиляційному стволі шахти "Трудовська", що знаходиться на околиці м.Мар`їнка Донецької області, приймав їжу відбулася стрілянина. В результаті вказаних подій в тому числі і рядовий ОСОБА_5 загинули на місці події. Службовим розслідуванням встановлено, що внаслідок стрілянини вогнепальні поранення дістали військовослужбовці військової частини, в тому числі і рядовий ОСОБА_5 .
За даним фактом зареєстроване кримінальне провадження №0001774 за п.1 ч.2 ст.115 КК України (а.с.38-42, 49-50). Постановою військової прокуратури сил АТО військової прокуратури Донецького гарнізону від 07.09.2016 кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 закрито у зв`язку зі смертю підозрюваного.
Зазначеною постановою встановлено, що смерть ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, настала не через знаходження його у такому стані, а внаслідок протиправних дій іншої особи.
Таким чином, смерть ОСОБА_5 настала не через вчинення ним дій у стані алкогольного сп`яніння, а внаслідок протиправних дій іншої особи, при цьому докази про вчинення ОСОБА_5 злочину чи адміністративного правопорушення відсутні.
Зазначені обставини свідчать, що смерть військовослужбовця настала саме внаслідок проходження ним військової служби в зоні проведення антитерористичної операції на сході України.
Оскільки ОСОБА_5 не вчиняв будь-яких дій в стані алкогольного сп`яніння, які призвели до його загибелі (смерті), то положення ч.2 ст.3, ст. 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не поширюється на дані правовідносини.
Встановлені в ході судового розгляду обставини справи спростовують висновок відповідача про те, що потерпілий військовослужбовець ОСОБА_5 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, вчинив дії, які стали наслідком його смерті, оскільки жодним документом не підтверджено причинно-наслідкового зв`язку між травмами потерпілого та його станом алкогольного сп`яніння. Натомість матеріали справи свідчать про те, що смерть військовослужбовця настала від множинних кульових скрізних поранень голови з переломом кісткового склепіння черепу, розтрощенням лівої півкулі головного мозку і саме між вказаними спричиненими травмами є причинний зв`язок.

Згідно зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність оскаржуваного рішення в частині відмови позивачам призначити та виплатити одноразову грошову допомогу, оскільки таке рішення прийняте МОУ з порушенням вимог діючого законодавства.

Встановлено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами. (ч.ч.6, 9 ст.16-3 Закону №2011-XII).
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на момент загибелі військовослужбовця ОСОБА_5 були членами його сім`ї, в силу вимог Закону №2232-XII, Закону №2011-XII та Порядку №975, а відтак мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату його загибелі, рівними частками (солідарно).

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Постанову прийнято судом першої інстанції з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "18" вересня 2017 р. без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.В. Кузьменко

К.С. Франовська

Повний текст cудового рішення виготовлено "14" грудня 2017 р.