Справа № 510/248/17
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2017 р.м.ОдесаСправа № 510/248/17

Категорія: 7.1 Головуючий в 1 інстанції: Сорокін К.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Яковлєва О.В.,

суддів - Танасогло Т.М., Федусика А.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на постанову Ренійського районного суду Одеської області від 10 липня 2017 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Державній службі геології та надр України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 0001 від 13 січня 2017 року.

Постановою Ренійського районного суду Одеської області від 10 липня 2017 року задоволено позовні вимоги.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про задоволення позовних вимог, так як за наслідком проведеної перевірки дотримання вимог законодавства у сфері надрокористування ДП «Адміністрація морських портів України», контролюючим органом правомірно встановлено факт вчинення позивачем спірного адміністративного правопорушення.

При цьому, апелянтом зазначено, що ним не порушено порядку проведення перевірки надрокористувача, а також завчасно повідомлено позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню, а судове рішення - без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач працює на посаді головного інженера Ренійської філії ДП «Адміністрація морських портів України».

При цьому Департаментом державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України, у період з 13 грудня 2016 року по 14 грудня 2016 року, проведено перевірку з дотримання вимог законодавства у сфері геологічного вивчення надр Ренійської філії ДП «Адміністрація морських портів України».

За результатом проведеної перевірки складено акт № 120/4674 від 14 грудня 2016 року, яким встановлено порушення ДП «Адміністрація морських портів України» вимог законодавства у сфері надрокористування, а також винесено припис про усунення виявлених порушень № 120/46/74 від 14 грудня 2016 року.

Крім того, контролюючим органом 14 грудня 2016 року відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 4 ст. 57 КУпАП, відповідно до якого встановлено, що позивачем вчинено адміністративне правопорушення, а саме: позивачем не забезпечено виконання в повному обсязі програми робіт, дотримання методики контролю за процедурою ДПР та строків її проведення; не додержано вимог законодавства та інших нормативно-правових актів з охорони надр; не забезпечено комплексність робіт з геологічного вивчення; не забезпечено якість робіт з геологічного вивчення; не забезпечено ефективність робіт з геологічного вивчення; проведено режимні дослідження (спостереження) без дотримання періодичності замірів та визначення статистичного, динамічного рівнів підземних вод; проведено лабораторні дослідження не періодично та не в повному обсязі.

Внаслідок чого, 13 січня 2017 року Державною службою геології та надр України після розгляду вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення винесено постанову про визнання позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 57 КУпАП, а також накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, на суму 5 100,00 грн.

Не погоджуючись з отриманою постановою позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення, з чим погоджується судова колегія, з огляду на наступне.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 14 грудня 2011 року N 1294 затверджено Порядок здійснення державного геологічного контролю, який визначає механізм проведення державного геологічного контролю з метою виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Пунктом 2 вказаного порядку встановлено, що державний геологічний контроль здійснюється Держгеонадрами та її територіальними органами (далі - органи державного геологічного контролю).

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 239 КУпАП, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, розглядає справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 57, 58 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 57 КУпАП, порушення особливих умов спеціального дозволу на користування надрами, якщо це не пов'язано з отриманням доходу у великих розмірах тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб та фізичних осіб від трьохсот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, зясовує чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності оскаржуваної постанови Державної служби геології та надр України про накладення адміністративного стягнення № 0001 від 13 січня 2017 року, якою позивача визнанно винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 57 КУпАП, а також накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, на суму 5100,00 грн.

Між тим, із зібраних матеріалів у справі вбачається, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення прийнята за наслідком розгляду протоколу про адміністративне правопорушення № 000300 від 14 грудня 2016 року.

В даному випадку, вказаним протоколом зафіксовано вчинене позивачем адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 57 КУпАП, а саме: позивачем не забезпечено виконання в повному обсязі програми робіт та дотримання методики контролю за процедурою ДПР, а також строків її проведення; не додержано вимог законодавства та інших нормативно-правових актів з охорони надр; не забезпечено комплексність робіт з геологічного вивчення; не забезпечено якість робіт з геологічного вивчення; не забезпечено ефективність робіт з геологічного вивчення; проведено режимні дослідження (спостереження) без дотримання періодичності замірів та визначення статистичного, динамічного рівнів підземних вод; проведено лабораторні дослідження не періодично та не в повному обсязі.

При цьому, колегія суддів зазначає, що у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень та у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, адміністративним судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконним і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому.

Крім того, колегія суддів наголошує, що у субєкта владних повноважень наявний обовязок доказати правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В свою чергу, субєктом владних повноважень не надано, а судом не зібрано, жодного належного доказу, яким можливо підтвердити факт вчинення позивачем спірного адміністративного правопорушення.

Крім того, колегія суддів вважає, що зафіксовані контролюючим органом в протоколі порушення є загальними, при цьому, останнім жодним чином не конкретизовано обєктивної та субєктивної сторони вчиненого позивачем адміністративного правопорушення.

Між тим, відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В даному випадку, у межах поданої апеляційної скарги субєктом владних повноважень зазначається лише про дотримання ним встановленої процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, з чим не погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так з вищевикладених положень КУпАП вбачається, що під час відсутності особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення, останню може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При цьому, відповідно до положень ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В свою чергу, із зібраних матеріалів у справі вбачається, що контролюючим органом розглянуто дану справу про адміністративне правопорушення без жодного доказу належного сповіщення позивача про час і місце її розгляду, станом на 13 січня 2017 року.

При цьому, колегія критично відносить до повідомлення контролюючого органу від 03 січня 2017 року, так як таке повідомлення отримано позивачем лише 16 січня 2017 року, тобто після прийняття оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В свою чергу, як вірно встановлено судом першої інстанції, до вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення від 14 грудня 2016 року додано пояснення позивача на двох аркушах.

Проте, з оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення вбачається, що вказаним поясненням позивача не надано жодної правової оцінки контролюючим органом, чим порушено обовязок всебічного, повного і обєктивного зясування обставин даної справи.

Тому, колегія судів вважає, що контролюючим органом порушено порядок здійснення провадження в справах про адміністративні правопорушення, а як наслідок погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваної постанови.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України залишити без задоволення, а постанову Ренійського районного суду Одеської області від 10 липня 2017 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: А.Г. Федусик

ОСОБА_2