Справа № 815/3479/17
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3479/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.,

при секретарі: Казарян С.Б.

сторін:

позивач: Апальков В.В. (представник за довіреністю)

відповідачі: Коперсак М.С. (представник за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Укркур'єр" до Головного управління ДФС в Одеській області, державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №№, , від 30.12.2016р., № від 07.04.2017р., -

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 13 грудня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Укркур'єр" до Головного управління ДФС в Одеській області, державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси Головного управління ДФС в Одеській області, в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення №, що було складене відповідачем - ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеський області 30 грудня 2016 року, згідно з яким позивачу TOB "Укркур'єр" () збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 4936599 грн., у тому числі за податковими зобов'язаннями (основним платежем) на суму 3291066 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 1645533 грн.;

визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення №, що було складене відповідачем - ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеський області 30 грудня 2016 року, згідно з яким позивачу - TOB "Укркур'єр" () збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на 3103670 грн., у тому числі за податковим зобов'язанням (основним платежем) на суму 2638429 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 465241 грн.;

визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення №, що було складене відповідачем - ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеський області 30 грудня 2016 року, згідно з яким позивачу - TOB «Укркур'єр» () зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у сумі 7264 грн.;

визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення №, що було складене відповідачем - Головним управлінням ДФС в Одеський області 07 квітня 2017 року, згідно з яким позивачу - TOB «Укркур'єр» () збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 168356 грн., у тому числі за податковим зобов'язанням (основним платежем) на суму 112237 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 56119 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатами документальної позапланової виїзної перевірки складено акт, висновки якого базуються на припущеннях і не враховують докази та відомості щодо господарської діяльності ТОВ "Укркур'єр" у періоді, який перевірявся, та, відповідно, донарахування податкових зобов'язань та покладення на позивача відповідальності у вигляді штрафних санкцій є безпідставним та таким, що суперечить чинному законодавству. Так, позивач вказав, що має в наявності всі первинні документи, що відповідно ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підтверджують здійснення господарських операцій з TOB «Вавілон-2013» (); TOB «Край-Інвест» (); TOB «Коуп» (); TOB «Центр-Укр» (); TOB «Сібітрейд» (попередня назва - TOB «Севт груп») (); TOB «Бейфілд» (); TOB «КРТ Сервіс» (попередня назва - TOB «Кортленд») (); TOB «ГРМ-компані» (попередня назва- TOB «Глермонт») (); TOB «ДИ.Альянс» (); TOB «Беталон» (); TOB «Ехспарт» (попередня назва - TOB «Прінттрейдінг») (); TOB «Текко Маркет» (); TOB «Ера торг» (), що свідчить про відсутність порушень податкового законодавства з боку позивача, необґрунтованість та протиправність винесення відповідачами оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, наведених у письмових запереченнях (т.2, а.с. 21-28).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області згідно з пп.20.1.4 п.20.1 ст. 20, п.78.1.11 п. 78.1 ст.78 ПК України, на виконання ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси Жуковського С.О. від 28.09.2016р. про проведення документальної позапланової перевірки, відповідно до наказу державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси Головного управління ДФС в Одеській області № 1299 від 18.11.2016р., на підставі направлень на перевірку №№ 000628/1547, 000625/1544, 000626/1545, 000627/1546, 001052/1553 від 18.11.2016р., проведено документальну позапланову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю "Укркур'єр" () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014р. по 31.08.2016р., іншого законодавства за період з 01.01.2014р. по 31.08.2016р.

За наслідками перевірки складено акт № 6278/15-53-14-03/36344137 від 14.12.2016р. (т.1, а.с. 17-61), відповідно до висновків якого встановлено порушення:

пп. 44.1 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 2638429 грн., в тому числі 2015 рік в сумі 1707947 грн., півріччя 2016 року в сумі 930482 грн.;

п. 198.5 ст.198 ПК України, в результаті чого встановлено завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду по рядку 21 Декларації в сумі 7264 грн.

Перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за період з 01.01.2015 р. по 10.08.2016 р. встановлено його заниження всього у сумі 3291066 грн., в тому числі лютий 2015 в сумі 52160 грн., березень 2015 в сумі 93872 грн., квітень 2015 у сумі 323864 грн., травень 2015 в сумі 256112 грн., вересень 2015 в сумі 251547 грн., жовтень 2015 в сумі 324336 грн., листопад 2015 в сумі 225315 грн., грудень 2015 в сумі 268046 грн., січень 2016 в сумі 188842 грн., лютий 2016 з сумі 351279 грн., березень 2016 в сумі 193329 грн., квітень 2016 в сумі 140658 грн., травень 2016 в сумі 239494 грн., червень 2016 в сумі 259128 грн., липень 1181 грн., серпень 2016 в сумі 121903 грн.

За результатами перевірки державною податковою інспекцією у Приморському районі міста Одеси Головного управління ДФС в Одеській області прийнято податкові повідомлення-рішення:

№ від 30.12.2016р., яким ТОВ "Укркур'єр" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 4936599,00 грн., в тому числі за податковими зобов'язаннями 3291066,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 1645533,00 грн. (т.1, а.с. 12-13);

№ від 30.12.2016р., яким ТОВ "Укркур'єр" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 3103670,00 грн., в тому числі за податковими зобов'язаннями 2638429,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 465241,00 грн. (т.1, а.с. 14);

№ від 30.12.2016р., яким ТОВ "Укркур'єр" визначено суму завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 7264,00 грн. (т.1, а.с. 15);

20.01.2017р. позивачем до Головного управління ДФС в Одеській області подано скаргу на податкові повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси Головного управління ДФС в Одеській області №№, , від 30.12.2016р. (т.1, а.с. 72-80).

Рішенням Головного управління ДФС в Одеській області № 2149/10/15-32-10-01-07 від 21.03.2017р. (т.1, а.с. 81-92):

залишено без змін податкові повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси Головного управління ДФС в Одеській області №№, , від 30.12.2016р., а первинну скаргу директора ТОВ "Укркур'єр" ОСОБА_4 - без задоволення;

донараховано суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість на 112237 грн. та штрафних санкцій з вказаного податку на 56118,50 грн.

Під час розгляду первинної скарги контролюючим органом було встановлено, що відповідно до п.123 ст. 123 ПК України з урахуванням висновків акта попередньої перевірки № 4229/15-53-14-03 від 11.08.2016р. та податкового повідомлення-рішення № від 05.09.2016р. про донарахування ПДВ та штрафних санкцій за заниження податку на додану вартість на суму 3403303 грн. штрафні (фінансові) санкції до ТОВ "Укркур'єр" повинні складати 1701651,50 грн. (3403303 грн.*50%:), а не 1645533 грн., як зазначено в податковому повідомленні-рішенні № від 30.12.2016р.

07.04.2017р. Головним управлінням ДФС в Одеській області на підставі акта № 6278/15-53-14-03/36344137 від 14.12.2016р. та рішення Головного управління ДФС в Одеській області про результати розгляду первинної скарги № 2149/10/15-32-10-01-07 від 21.03.2017р. прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким ТОВ "Укркур'єр" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 168356,00 грн., в тому числі за податковими зобов'язаннями 112237,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 56119,00 грн. (т.1, а.с. 16).

29.05.2017р. (вих. № 11500/6/99-99-11-01-02-25) рішенням ДФС України залишено без змін податкові повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси Головного управління ДФС в Одеській області №№, , від 30.12.2016р. та податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 07.04.2017р. (т.1, а.с. 93-98).

Позивач, не погоджуючись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями контролюючих органів, звернувся з позовом до суду, в якому просить їх визнати протиправними та скасувати.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп.20.1.4 п. 20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно п.78.1.11 п. 78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності, зокрема, такої підстави: отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки, винесену ними відповідно до закону.

Судом встановлено, що направлення пред'явлені та копії наказів вручені 22.11.2016р. бухгалтеру ТОВ "Укркур'єр" ОСОБА_5 Перевірку проведено з відома директора ОСОБА_4 та у присутності бухгалтера ОСОБА_5, в журналі реєстрації перевірок здійснено запис № 11 від 22.11.2016р.

Судом встановлено, що підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси Головного управління ДФС в Одеській області № від 30.12.2016р. є порушення п. 198.5 ст.198 ПК України.

Згідно акта перевірки за період з 01.01.2015р. по 31.08.2016р. ТОВ "Укркур'єр" задекларовано податкових зобов'язань по податку на додану вартість у сумі 6856563 грн. Перевіркою повноти визначення податкових зобов'язань за період з 01.01.2015р. по 31.08.2016р. встановлено їх заниження у розмірі 2967946 грн. (т.1, а.с. 37).

Перевіркою відображених у рядку 1 декларацій «Операції на митній території України, що оподатковуються за ставкою 20 відсотків, крім імпорту товарів» показників за період з 01.01.2015р. по 31.08.2016р. в загальній сумі 6864781 грн. встановлено, що на формування цих показників мало вплив здійснення операцій: надання послуг кур'єрської діяльності.

Проведеною перевіркою відображеного показника за період з 01.01.2015р. по 31.08.2016р. в сумі 6864781 грн. на підставі таких документів: податкових накладних, актів виконаних робіт, договорів (контрактів) на виконання послуг; банківських виписок; реєстрів виданих податкових накладних та регістрів бухгалтерського обліку 361, 703, 311, 64 встановлено заниження ТОВ "Укркур'єр" показників у рядку 1 декларацій «Операції на митній території України, що оподатковуються за ставкою 20 відсотків, крім імпорту товарів» у сумі 2967946 грн. (т.1, а.с. 40).

Перевіркою встановлено факт віднесення до складу податкового кредиту суми ПДВ від вартості товарів отриманих від TOB «Вавілон-2013» (); TOB «Край-Інвест» (код за ); TOB «Коуп» (); TOB «Центр-Укр» (); TOB «Сібітрейд» (попередня назва - TOB «Севт груп») (); TOB «Бейфілд» (); TOB «КРТ Сервіс» (попередня назва - TOB «Кортленд») (); TOB «ГРМ-компані» (попередня назва- TOB «Глермонт») (); TOB «ДИ.Альянс» (); TOB «Беталон» (); TOB «Ехспарт» (попередня назва - TOB «Прінттрейдінг»), але не пов'язаних з провадженням господарської діяльності у періоді, що перевірявся, ПДВ у розмірі 2967946 грн. (т.1, а.с. 40).

При цьому в акті перевірки зазначено, що ТОВ "Укркур'єр" нібито отримувало від вищевказаних підприємств кур'єрські послуги, що детально відображено у п.3.1.2 розділу 3 акта перевірки «Витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування».

Підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси Головного управління ДФС в Одеській області № від 30.12.2016р. є порушення п.198.5 ст.198, п.200.4 ст.200 ПК України.

Згідно акта перевірки, за період податкової звітності «серпень 2016 року» зареєстровано від'ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду по рядку 21 декларації в сумі 7264 грн. (т.1, а.с. 47).

Посилаючись на висновки акта позапланової перевірки № 4229/15-53-14-03/36344137 від 11.08.2016р. щодо взаємовідносин з ТОВ «Ера Торг», ТОВ «Еліт пром. сервіс», ТОВ «Край-Інвест», ТОВ «Теко маркет», ТОВ «Соулсет», відповідач дійшов висновку про завищення ТОВ "Укркур'єр" від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду по рядку 21 декларації в сумі 7264 грн.

Відповідно до пп.16.1.12 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов'язаний забезпечувати збереження документів, пов'язаних з виконанням податкового обов'язку, протягом строків, установлених цим Кодексом.

Згідно п. 185.1 ст. 185 ПК України об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Відповідно до п. 188.1 ст. 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Згідно п.п. 14.1.181 п.14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2. ст.198 ПК України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст.39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

За змістом п.198.5 ст.198 ПК України платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися.

За приписами п.200.4 ст. 200 ПК України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

На думку контролюючого органу, ТОВ "Укркур'єр" за операціями з вищевказаними підприємствами неправомірно не віднесено до складу податкових зобов'язань суми податку на додану вартість у розмірі 2967946 грн. (т.1, а.с. 42), в тому числі у складі вартості операцій, враховуючи дефектність первинних документів та суми податку на додану вартість, по яких віднесено до складу податкового кредиту у відповідних періодах податкової звітності.

Суд не погоджується із зазначеними висновками контролюючого органу, з огляду на наступне.

Пунктом 44.3 ст. 44 ПК України передбачено, що платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" № 996-ХІV від 16.07.1999р. визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Отже,будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Статтею 2 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Виходячи з вимог п.2 ст.3 вказаного Закону бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також п.1.2 ст.1, п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р., та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704 (зі змінами та доповненнями), відповідно до якого первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Зокрема, ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України№88 від 24.05.1995р., первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до п.п.2.15, 2.16 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам, а відтак, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку.

Таким чином, із системного аналізу вищеокреслених законодавчих положень вбачається, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки, акти приймання - передачі товарів (робіт, послуг), тощо), мають силу первинних документів лише у разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності усіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Також, право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість виникає у платника податків за наступних умов: наявності у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник податку на додану вартість); фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; наявності причинно-наслідкового зв'язку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності; документального підтвердження факту здійснення господарської операції сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів (у т.ч. платіжних), які супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної, яка має усі обов'язкові реквізити.

Юридичним фактом, який породжує право платника на податкову вигоду (зокрема, у вигляді права на зменшення об'єкта оподаткування ПДВ на суму податкового кредиту), є реальність господарської операції.

За відсутністю факту придбання товарів відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту.

Підтвердженням реального здійснення господарської операції є первинні документи, які свідчать про фактичну поставку товарів (робіт, послуг) однією стороною, та їх отримання іншою стороною, документи, підтверджуючі використання вказаних товарів у власній господарській діяльності.

Отже, виникнення права платника податку на податковий кредит є наслідком фактичного проведення господарської операції, яка є об'єктом оподаткування податком на додану вартість, за наявності первинних документів.

Відтак, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. При цьому, за відсутності факту придбання товарів (робіт, послуг) або в разі, якщо придбані товари (роботи, послуги) не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів чи сплати грошових коштів. До того ж, наявність цивільно-правового договору також не є безумовним свідченням правомірності та реальності вчинення платником податку господарської операції навіть у тому разі, якщо такий договір не визнано недійсним у судовому порядку.

Перевіряючи законність віднесення ПДВ за податковими накладними, отриманими від зазначених контрагентів, до складу податкового кредиту за період, що перевірявся, суд виходить з наступного.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами діяльності ТОВ "Укркур'єр" () є: Код КВЕД 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; Код КВЕД 46.52 Оптова торгівля електронним і телекомунікаційним устаткованням, деталями до нього; Код КВЕД 82.99 Надання інших допоміжних комерційних послуг, н. в. і. у.; Код КВЕД 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; Код КВЕД 53.20 Інша поштова та кур'єрська діяльність (основний);

Код КВЕД 63.11 Оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов'язана з ними діяльність; Код КВЕД 63.99 Надання інших інформаційних послуг, н. в. і. у.

Судом встановлено, що 15.01.2015р. між ТОВ "Укркур'єр" (замовник) та TOB «Край-Інвест» (виконавець) укладено договір про надання послуг № 15/01-14, за умовами якого замовник доручає, а виконавець бере на себе обов'язки з надання кур'єрських послуг (кур'єрська адресна доставка відправлень отримувачам шляхом вкладення їх в абонентську поштову скриньку та/або спеціально виділені місця для кореспонденції), які замовник зобов'язується прийняти та оплатити (т. 3, а.с. 6-9).

На підтвердження факту виконання умов договору № 15/01-14 від 15.01.2015р. позивачем надано засвідчені копії рахунків фактур, актів здачі -прийняття робіт (надання послуг), реєстрів переданих відправлень для доставки по регіонам, реєстрів переданих кур'єрських відправлень для абонентів юридичних осіб по регіонам, реєстрів переданої поліграфічної продукції для доставки, податкових накладних тощо (т.3, а.с.14-250; т.4, а.с. 1-250; т.5, а.с. 1-173; т.13, а.с. 162-191).

02.04.2015р. між ТОВ "Укркур'єр" (покупець) та TOB «Текко Маркет» (продавець) укладено договір поставки № 16/04-15, за умовами якого продавець зобов'язується поставити покупцеві товар (партію товару) у строки, в асортименті, кількості, які погоджені сторонами, а покупець зобов'язується прийняти та своєчасно оплатити товар відповідно до умов договору (т. 5, а.с. 174).

На підтвердження факту виконання умов договору № 16/04-15 від 02.04.2015р. позивачем надано засвідчені копії видаткових накладних, рахунків фактур, податкових накладних (т.5, а.с.175-183; т.13, а.с. 192-195).

02.06.2015р. між ТОВ "Укркур'єр" (замовник) та TOB «Ера торг» (виконавець) укладено договір про надання послуг №74, за умовами якого замовник доручає, а виконавець бере на себе обов'язки з надання кур'єрських послуг (кур'єрська адресна доставка відправлень отримувачам шляхом вкладення їх в абонентську поштову скриньку та/або спеціально виділені місця для кореспонденції), які замовник зобов'язується прийняти та оплатити (т. 5, а.с. 184-186).

На підтвердження факту виконання умов договору №74 від 02.06.2015р. позивачем надано засвідчені копії рахунку-фактури, акту здачі -прийняття робіт (надання послуг), реєстру переданої поліграфічної продукції для доставки, податкової накладної (т.5, а.с. 187-195; т.13, а.с.196-197).

01.09.2015р. між ТОВ "Укркур'єр" (замовник) та TOB «ДИ.Альянс» (виконавець) укладено договір про надання послуг №0109/1, за умовами якого замовник доручає, а виконавець бере на себе обов'язки з надання кур'єрських послуг (кур'єрська адресна доставка відправлень отримувачам шляхом вкладення їх в абонентську поштову скриньку та/або спеціально виділені місця для кореспонденції), які замовник зобов'язується прийняти та оплатити, податкових накладних (т. 5, а.с. 196-200; т.13, а.с.198-217).

На підтвердження факту виконання умов договору №0109/1 від 01.09.2015р. позивачем надано засвідчені копії: акту звірки взаємних розрахунків за 01.09.2015р. - 31.05.2016р., актів здачі прийняття робіт (надання послуг), зведеного реєстру переданих відправлень для доставки по регіонах, рахунків-фактур (т.5, а.с. 201-250; т.6, а.с. 1-159).

20.08.2015р. між ТОВ "Укркур'єр" (замовник) та TOB «Глермонт» (виконавець) укладено договір про надання послуг №УК-12/2, за умовами якого замовник доручає, а виконавець бере на себе обов'язки з надання кур'єрських послуг (кур'єрська адресна доставка відправлень отримувачам шляхом вкладення їх в абонентську поштову скриньку та/або спеціально виділені місця для кореспонденції), які замовник зобов'язується прийняти та оплатити (т. 6, а.с. 160-165).

На підтвердження факту виконання умов договору №УК-12/2 від 20.08.2015р. позивачем надано засвідчені копії: оборотно-сальдової відомості, рахунків фактур, актів здачі -прийняття робіт (надання послуг), реєстрів переданих відправлень для доставки по регіонам, реєстрів переданих кур'єрських відправлень для абонентів юридичних осіб по регіонам, реєстрів переданої поліграфічної продукції для доставки, реєстрів переданих каталогів для доставки по регіонам, податкових накладних (т.6, а.с. 166-250; т.7, а.с. 1-183; т.13, а.с. 218-243).

03.08.2015р. між ТОВ "Укркур'єр" (замовник) та TOB «Севт груп» (виконавець) укладено договір про надання послуг №14, за умовами якого замовник доручає, а виконавець бере на себе обов'язки з надання кур'єрських послуг (кур'єрська адресна доставка відправлень отримувачам шляхом вкладення їх в абонентську поштову скриньку та/або спеціально виділені місця для кореспонденції), які замовник зобов'язується прийняти та оплатити (т. 7, а.с. 184-188).

На підтвердження факту виконання умов договору №14 від 03.08.2015р. позивачем надано засвідчені копії: рахунків фактур, актів здачі -прийняття робіт (надання послуг), реєстрів переданих відправлень для доставки по регіонам, реєстрів переданих кур'єрських відправлень для абонентів юридичних осіб по регіонам, реєстрів переданої поліграфічної продукції для доставки, податкових накладних та ін. (т.7, а.с. 166-250; т.7, а.с. 189-260; т.13, а.с. 244-250; т.14, а.с. 1-3).

01.04.2016р. між TOB «Севт груп» (первісний кредитор) та TOB «ДИ.Альянс» (новий кредитор) укладено договір № 16/01 про відступлення права вимоги згідно договору №14 від 03.08.2015р. (т.7, а.с. 261-262).

23.03.2016р. між ТОВ "Укркур'єр" (замовник) та TOB «Прінттрейдінг» (виконавець) укладено договір про надання послуг №14, за умовами якого замовник доручає, а виконавець бере на себе обов'язки з надання кур'єрських послуг (кур'єрська адресна доставка відправлень отримувачам шляхом вкладення їх в абонентську поштову скриньку та/або спеціально виділені місця для кореспонденції), які замовник зобов'язується прийняти та оплатити (т. 8, а.с. 1-6).

Крім того, 02.02.2016р. між ТОВ "Укркур'єр" (замовник) та TOB «Прінттрейдінг» (виконавець) укладено договір про надання послуг №26, предметом якого є надання послуг з технічного обслуговування обладнання (т.8, а.с. 7-10)

На підтвердження факту виконання умов вищевказаних договорів позивачем надано засвідчені копії: рахунків фактур, актів здачі -прийняття робіт (надання послуг), реєстрів переданих відправлень для доставки по регіонам, реєстрів переданих кур'єрських відправлень для абонентів юридичних осіб по регіонам, реєстрів переданої поліграфічної продукції для доставки, податкових накладних та ін. (т.8, а.с. 11-250; т.9, а.с. 1-167; т.14, а.с. 4-54).

07.08.2015р. між ТОВ "Укркур'єр" (замовник) та TOB «Центр-Укр» (виконавець) укладено договір про надання послуг №УК-6, за умовами якого замовник доручає, а виконавець бере на себе обов'язки з надання кур'єрських послуг (кур'єрська адресна доставка відправлень отримувачам шляхом вкладення їх в абонентську поштову скриньку та/або спеціально виділені місця для кореспонденції), які замовник зобов'язується прийняти та оплатити (т. 9, а.с. 168-172).

На підтвердження факту виконання умов вищевказаного договору позивачем надано засвідчені копії: рахунків фактур, актів здачі -прийняття робіт (надання послуг), реєстрів переданих відправлень для доставки по регіонам, реєстрів переданих кур'єрських відправлень для абонентів юридичних осіб по регіонам, податкових накладних та ін. (т.9, а.с. 173-240; т.14, а.с. 55-58).

10.08.2015р. між ТОВ "Укркур'єр" (замовник) та TOB «Кортленд» (виконавець) укладено договір про надання послуг №45/08, за умовами якого замовник доручає, а виконавець бере на себе обов'язки з надання кур'єрських послуг (кур'єрська адресна доставка відправлень отримувачам шляхом вкладення їх в абонентську поштову скриньку та/або спеціально виділені місця для кореспонденції), які замовник зобов'язується прийняти та оплатити (т. 10, а.с. 1-6).

Крім того 01.09.2015р. між ТОВ "Укркур'єр" (замовник) та TOB «Кортленд» (виконавець) укладено договір про надання послуг №01/09, за умовами якого замовник доручає, а виконавець бере на себе обов'язки з надання кур'єрських послуг (кур'єрська адресна доставка відправлень отримувачам шляхом вкладення їх в абонентську поштову скриньку та/або спеціально виділені місця для кореспонденції), які замовник зобов'язується прийняти та оплатити (т. 10, а.с. 7-8).

На підтвердження факту виконання умов вищевказаного договору позивачем надано засвідчені копії: рахунків фактур, актів здачі -прийняття робіт (надання послуг), реєстрів переданих відправлень для доставки по регіонам, реєстрів переданих кур'єрських відправлень для абонентів юридичних осіб по регіонам, реєстрів переданих каталогів для доставки по регіонам, акту приймання-передачі рахунків на сплату та платіжних документів, податкових накладних (т.10, а.с. 13-224; т.14, а.с. 59-75).

14.04.2016р. між TOB «Кортленд» (первісний кредитор) та TOB «РІКАРДО ІНВЕСТ» (новий кредитор) укладено договір № 15-УК про відступлення права вимоги згідно договору №45/08 від 10.08.2015р. (т.10, а.с. 9-12).

08.06.2015р. між ТОВ "Укркур'єр" (замовник) та TOB «Коуп» (виконавець) укладено договір про надання послуг №16, за умовами якого замовник доручає, а виконавець бере на себе обов'язки з надання кур'єрських послуг (кур'єрська адресна доставка відправлень отримувачам шляхом вкладення їх в абонентську поштову скриньку та/або спеціально виділені місця для кореспонденції), які замовник зобов'язується прийняти та оплатити (т. 11, а.с. 1-5).

На підтвердження факту виконання умов вищевказаного договору позивачем надано засвідчені копії: рахунків фактур, актів здачі -прийняття робіт (надання послуг), реєстрів переданих відправлень для доставки по регіонам, реєстрів переданих кур'єрських відправлень для абонентів юридичних осіб по регіонам, податкових накладних та ін. (т. 11, а.с. 6-156; т.14, а.с. 76-79).

05.01.2016р. між ТОВ "Укркур'єр" (замовник) та TOB «Беталон» (виконавець) укладено договір про надання послуг №05/01-1, за умовами якого замовник доручає, а виконавець бере на себе обов'язки з надання кур'єрських послуг (кур'єрська адресна доставка відправлень отримувачам шляхом вкладення їх в абонентську поштову скриньку та/або спеціально виділені місця для кореспонденції), які замовник зобов'язується прийняти та оплатити (т. 11, а.с. 157-160).

На підтвердження факту виконання умов вищевказаного договору позивачем надано засвідчені копії: рахунків фактур, актів здачі -прийняття робіт (надання послуг), реєстрів переданих відправлень для доставки по регіонам, реєстрів переданих кур'єрських відправлень для абонентів юридичних осіб по регіонам, податкових накладних та ін. (т. 11, а.с. 161-230; т.14, а.с. 80-81).

17.11.2014р. між ТОВ "Укркур'єр" (замовник) та TOB «Вавілон-2013» (виконавець) укладено договір про надання послуг №122/11-2014, за умовами якого замовник доручає, а виконавець бере на себе обов'язки з надання кур'єрських послуг (кур'єрська адресна доставка відправлень отримувачам шляхом вкладення їх в абонентську поштову скриньку та/або спеціально виділені місця для кореспонденції), які замовник зобов'язується прийняти та оплатити (т. 12, а.с. 1-5).

На підтвердження факту виконання умов вищевказаного договору позивачем надано засвідчені копії: рахунків фактур, актів здачі -прийняття робіт (надання послуг), реєстрів переданих відправлень для доставки по регіонам, реєстрів переданих кур'єрських відправлень для абонентів юридичних осіб по регіонам, податкових накладних та ін. (т. 12, а.с. 6-214; т.14, а.с.82-91).

21.08.2015р. між ТОВ "Укркур'єр" (замовник) та TOB «Бейфіяд» (виконавець) укладено договір про надання послуг №4, за умовами якого замовник доручає, а виконавець бере на себе обов'язки з надання кур'єрських послуг (кур'єрська адресна доставка відправлень отримувачам шляхом вкладення їх в абонентську поштову скриньку та/або спеціально виділені місця для кореспонденції), які замовник зобов'язується прийняти та оплатити (т. 12, а.с. 215-218).

Крім того, 01.09.2015р. між ТОВ "Укркур'єр" (замовник) та TOB «Бейфіяд» (виконавець) укладено договір про надання послуг №4, за умовами якого замовник доручає, а виконавець бере на себе обов'язки з надання кур'єрських послуг (кур'єрська адресна доставка відправлень отримувачам шляхом вкладення їх в абонентську поштову скриньку та/або спеціально виділені місця для кореспонденції), які замовник зобов'язується прийняти та оплатити (т. 12, а.с. 219-223).

На підтвердження факту виконання умов вищевказаних договорів позивачем надано засвідчені копії: рахунків фактур, актів здачі -прийняття робіт (надання послуг), реєстрів переданих відправлень для доставки по регіонам, реєстрів переданих кур'єрських відправлень для абонентів юридичних осіб по регіонам, зведеного реєстру переданих відправлень, податкових накладних (т. 12, а.с. 224-250; т.13, а.с. 1- 159; т.14, а.с.92-101).

Відтак, з метою визначення правомірності формування позивачем вказаних показників податкової звітності з податку на додану вартість дослідженню підлягає реальність відповідних господарських операцій, що відбувались між позивачем та його контрагентами. Крім того, оцінці суду підлягають наявність належним чином оформлених первинних документів, які стали підставою для формування показників податкової звітності, використання платником податків придбаних товарів (послуг) в межах господарської діяльності.

Отже, під час дослідження обсягу податкових прав і обов'язків платника за господарською операцією суд не обмежується перевіркою формальної відповідності поданих платником податків документів вимогам податкового законодавства, а оцінює всі докази в сукупності та взаємозв'язку для встановлення дійсного економічного змісту господарської операції. Аналогічна позиція, викладена у постанові Вищого адміністративного суду України від 10.06.2015 р. в справі № К/800/17762/13.

Згідно з пп. 54.3.2 п.54.3 ст. ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Суд зазначає, що належних доказів, які б підтверджували викладені в акті висновки, відповідачем не надано. Зокрема, відповідачем не доведено факту, що придбання послуг у вищевказаних контрагентів не пов'язано з господарською діяльністю ТОВ "Укркур'єр", не спростовано факту надання позивачем до перевірки первинних документів, на підтвердження правомірності формування податкового кредиту.

Актом перевірки позивача підтверджується надання останнім відповідачу первинної документації щодо господарських операцій з вищевказаними суб'єктами господарювання. При цьому протилежного не доведено відповідачем, невідповідність зазначеної документації нормам Податкового кодексу України відповідачем не встановлено. Зазначаючи в акті перевірки про дефектність первинних документів, відповідач не зазначив дефектність яких саме документів ним встановлено та в чому вона полягає.

Відповідачем не надано до суду акта, складеного у довільній формі (як того вимагає Порядок оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 727 від 20.08.2015 р.), що засвідчував би такі факти ненадання (відмови від надання) або надання не в повному обсязі документів (їх копій), пояснень, довідок та інформації ТОВ "Укркур'єр".

Наявні у позивача первинні документи щодо оспорюваних господарських операцій відповідають вимогам ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст.ст. 44, 201 ПК України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р., і містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій, які узгоджуються між собою.

Як встановлено судом та протилежного не доведено відповідачем та не підтверджено належними та допустимими доказами, надані ТОВ "Укркур'єр" документи, складені за результатами проведених операцій з вищезазначеними контрагентами, містять необхідну для цілей оподаткування інформацію щодо змісту спірних господарських операцій та мають усі необхідні реквізити первинних документів, що дозволяють ідентифікувати учасників цих операцій та встановити факт придбання послуг. Видані контрагентами позивачу податкові накладні не мають недоліків, а порядок їх заповнення відповідає чинному на момент їх виписки законодавству.

Так, включена позивачем до складу податкового кредиту сума податкового кредиту на відповідну дату була підтверджена наявними в матеріалах справи податковими накладними, які оформлені та зареєстровані з дотриманням вимог п.201.1 ст.201 ПК України.

Відповідачем не спростовано, що на момент складення податкових накладних за періоди, що перевірялись, вищевказані контрагенти позивача були зареєстровані як платники ПДВ та відповідно мали право на складання податкових накладних.

Окрім того, суд враховує, що позивачем надано документи, що підтверджують пов'язаність здійснених витрат з господарською діяльністю.

З метою підтвердження реальності операцій позивачем надано до суду копії рекомендаційних листів, отриманих TOB «Укркур'єр» від підприємств, організацій та установ, які є замовниками його послуг, а саме від ТОВ «МЕТРО Кеш енд Кері Україна», ТОВ «Ів Роше Україна», ПАТ «Укртелеком», ПАО «Банк Форвард», ТОВ «Одесагаз-Постачання», ТОВ «Запорішшя Збут», ТОВ «Дніпропетровськгаз Збут», ТОВ «Український мейлінговий центр», ТОВ «Українські навігаційні системи», Вінницької торгово-промислової палати, Міністерства юстиції України, Івано-франківського окружного адміністративного суду, Апеляційного суду Одеської області, Управління Пенсійного Фонду України в м. Чернігові, Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-франківській області (т.14, а.с. 103-119), зі змісту яких вбачається, що вказані юридичні особи мають позитивний досвід роботи з TOB «Укркур'єр» як надійним та стабільним партнером з доставки документів та іншої кореспонденції та рекомендують вказану організацію іншим фізичним та юридичним особам.

Судом встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 30.12.2016р. є виявлені під час проведення перевірки порушення: пп. 44.1 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 ПК України.

За змістом пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку.

Згідно п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

За приписами п.44.2 ст.44 ПК України для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Згідно ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Згідно пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України об'єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

зменшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

збільшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Згідно акта перевірки за період з 01.01.2015р. по 30.06.2016р. ТОВ "Укркур'єр" задекларовано податок на прибуток у сумі 10966 грн. перевіркою повноти визначення податку на прибуток за вказаний період встановлено заниження податку на загальну суму 2638429 грн., в тому числі 2015 рік в сумі 1707947 грн., півріччя 2016 року в сумі 930482 грн. (т.1, а.с. 36).

За змістом п.3.1.2 акта перевірки (т.1, а.с. 23) такі висновки контролюючий орган обґрунтував тим, що між позивачем та його контрагентами укладено ідентичні за змістом договори про надання кур'єрських послуг та, на думку відповідача, ТОВ "Укркур'єр" мало взаємовідносини з суб'єктами господарювання, які виступають постачальниками послуг, залучених до схем мінімізації податкового навантаження шляхом використання «фіктивного» кредиту, здійснюють діяльність, спрямовану на проведення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

Водночас, суд зазначає, що належними та допустимими в розумінні ст.124 Конституції України, ст.70 КАС України доказами факту вчинення платником податків нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду (оскільки діяння платника податків по протиправному заволодінню майном іншої особи або ухиленню від сплати податків, тобто вчинення нікчемного правочину, є об'єктивною стороною злочинів, передбачених ст.191 КК України та ст.212 КК України), або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином (бо наслідком вчинення платником податків нікчемного правочину відповідно до ст.ст. 207, 208, 250 Господарського кодексу України є застосування конфіскаційного заходу у вигляді стягнення одержаного за нікчемним правочином), або рішення суду про визнання правочину недійсним (оскільки відповідно до ч. 3 ст. 228 Цивільного кодексу України вчинення платником податків правочину, котрий суперечить інтересам держави та суспільства, є підставою для звернення до суду з вимогою про визнання такого правочину недійсним).

Проте, відповідачем не подано до суду жодних доказів щодо наявності обвинувального вироку суду, рішень суду про стягнення одержаного за нікчемними правочинами, наявності рішень суду про визнання правочинів недійсними.

Суд зазначає, що документальну позапланову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю "Укркур'єр" було проведено на виконання ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси Жуковського С.О. від 28.09.2016р. у справі № 521/16336/16-к (т.1, а.с. 68-71), в рамках та у зв'язку зі здійсненням досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000063 від 13.05.2016р., а висновок відповідача про фіктивність (безтоварність) господарських операцій з його контрагентами обґрунтований, зокрема, посиланням на відомості, які було викладено слідчим у клопотанні про надання дозволу на проведення такої перевірки (т.1, а.с. 30).

Однак за результатами проведення судово-економічної експертизи, призначеної у порядку здійснення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню, висновком судового експерта № 64 від 23.06.2017р. (по першому питанню) висновки акта перевірки державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси Головного управління ДФС в Одеській області № 6278/15-53-14-03/36344137 від 14.12.2016р. документально не підтверджені (т.1, а.с. 101-170).

Крім того, висновки контролюючого органу про безтоварність господарських операцій з його контрагентами обґрунтовано також посиланням на те, що податкова звітність вказаними підприємствами станом на час проведення перевірки подається, основним видом діяльності вказаних підприємств є інший вид діяльності, ніж надання послуг; незначною кількістю трудових ресурсів.

Законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за можливими допущеними порушеннями законодавства інших юридичних осіб, на господарюючих суб'єктів не покладається обов'язок та не надається право контролювати дотримання законодавства платником податків, який виступає контрагентом у господарській операції.

Відповідно до ст.ст.46-49 ПК України ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Беручи до уваги встановлені фактичні обставини, суд приходить до висновку, що позивачем виконано зобов'язання за договорами, укладеними з вищезазначеними контрагентами, а саме: прийнято послуги та сплачено грошові кошти, про що свідчать належним чином оформлені первинні документи, які містять всі необхідні реквізити, передбачені п. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підписані уповноваженими особами, підписи завірені відповідними печатками підприємств, тобто відповідають вимогам п. 201.1 та п.201.7 ст. 201 Податкового кодексу України, що свідчить про реальність господарських операцій по виконанню зазначених договорів.

Як вбачається з матеріалів справи, первинні документи TOB «Укркур'єр», зокрема договори з контрагентами підписувались директором товариства ОСОБА_4.

Під час судового розгляду судом допитано в якості свідка ОСОБА_4, який працював у TOB «Укркур'єр» на посаді директора на час здійснення позивачем вказаних господарських операцій з його контрагентами. У судовому засіданні свідок підтвердив факт укладання та підписання ним вищевказаних договорів та повідомив, що підписання договорів ініціювалось шляхом надіслання проекту договору на адресу контрагента та при узгодженні умов такого договору відбувалось його підписання сторонами; акти виконаних робіт підписувались після доставки субпідрядниками, здійснювались телефонні дзвінки по кожній поставці; складався відповідний реєстр по доставках (зразок якого позивач надав до суду (а.с. 190-223); підставою для перерахування коштів слугували акти виконаних робіт.

Згідно зі ст. 74 КАС України суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом письмових або речових доказів, у тому числі за місцем їх знаходження.

З урахуванням вищевказаних норм та матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що відповідач, складаючи акт за результатами проведеної перевірки, керувався лише припущеннями, без належного самостійного дослідження господарських операцій, дійшов хибного висновку про завищення позивачем суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, заниження податку на додану вартість та податку на прибуток.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДФС в Одеській області

під час розгляду первинної скарги ТОВ "Укркур'єр" контролюючим органом було встановлено, що відповідно до п.123 ст. 123 ПК України з урахуванням висновків акта попередньої перевірки № 4229/15-53-14-03 від 11.08.2016р. та податкового повідомлення-рішення № від 05.09.2016р. про донарахування ПДВ та штрафних санкцій за заниження податку на додану вартість на суму 3403303 грн. штрафні (фінансові) санкції до ТОВ "Укркур'єр" повинні складати 1701651,50 грн. (3403303 грн.*50%:), а не 1645533 грн., як зазначено в податковому повідомленні-рішенні № від 30.12.2016р.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення № від 30.12.2016р., донарахування позивачу ПДВ та штрафних санкцій суд вважає необґрунтованим, а податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № , яким ТОВ "Укркур'єр" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 168356,00 грн., в тому числі за податковими зобов'язаннями 112237,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 56119,00 грн. протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Частиною 1 ст.5 КАС України встановлено, що адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Так, згідно з статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997р., (далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Дану справу суд вирішує як справу майнового характеру, на підставі рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010р. у справі «Щокін проти України», зі змісту якого вбачається, що збільшення податковим органом зобов'язань особи з податку є втручанням до його майнових прав.

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини вимога про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою.

У зв'язку з викладеним, протиправне винесення податковим органом оскаржуваних податкових повідомлень-рішень становить втручання у мирне володіння майном суб'єкта господарювання, що порушує статтю 1 Першого протоколу до Конвенції.

Рішення Європейського суду з прав людини згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" застосовуються судами як джерело права.

Відповідно до ч.2 ст.8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у п. 110 рішення від 23.07.2002 р. у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

З огляду на зазначене суд вважає, що податкові повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси Головного управління ДФС в Одеській області №№, , від 30.12.2016р. та податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 07.04.2017р. є такими, що не відповідають нормам чинного законодавства, тому підлягають скасуванню.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Головного Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

З урахуванням наведеного та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ "Укркур'єр" підлягають задоволенню у повному обсязі.

Підпунктом 1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою встановлюється ставка судового збору в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем належить сплачувати 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Суд зазначає, що за подачу цього позову належало сплатити судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, що становить 123238,33 грн. (сто двадцять три тисячі двісті тридцять вісім гривень 33 коп.).

Позивачем частково сплачено судовий збір в розмірі 6400,00 гривень, що підтверджується квитанцією №ПН5096 від 30.06.2017р. (т.1, а.с. 4).

Ухвалою від 11.07.2017 р. відкрито провадження по справі та відстрочено позивачу сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що ТОВ "Укркур'єр" має бути сплачено за місцем розгляду справи та зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі у розмірі 116838,33 грн. (сто шістнадцять тисяч вісімсот тридцять вісім гривень 33 коп.).

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Беручи до уваги наведене, з урахуванням ціни позову відповідно до нарахувань згідно податкових-повідомлень рішень, прийнятих відповідачами, суд приходить до висновку про необхідність присудити позивачу сплачений судовий збір у розмірі 2525,34 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Одеси Головного управління ДФС в Одеській області та за рахунок бюджетних асигнувань державної податкової інспекції у Приморському районі міста Головного управління ДФС в Одеській області у розмірі 120712,99 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 71, 86, 94, 159-164, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Укркур'єр" до Одеси Головного управління ДФС в Одеській області, державної податкової інспекції у Приморському районі міста ОСОБА_3 управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №№, , від 30.12.2016р., № від 07.04.2017р.,- задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси Головного управління ДФС в Одеській області № від 30.12.2016р.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси Головного управління ДФС в Одеській області № від 30.12.2016р.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси Головного управління ДФС в Одеській області № від 30.12.2016р.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 07.04.2017р.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Укркур'єр" (65029, Одеська область, місто Одеса, вулиця Новосельського, будинок 1; ) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 116838,33 грн. (сто шістнадцять тисяч вісімсот тридцять вісім гривень 33 коп.) на р/р № 4005, отримувач коштів УК у м. Одесі/Київський район, код отримувача 38016923, банк отримувача ГУДКСУ в Одеській області, МФО 828011, код класифікації доходів бюджету 22030001.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Укркур'єр" (65029, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Новосельського, будинок 1; ) судовий збір у розмірі 2525,34 грн. (дві тисячі п'ятсот двадцять п'ять гривень 34 коп.).

Стягнути з державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Укркур'єр" (65029, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Новосельського, будинок 1; ) судовий збір у розмірі 120712,99 (сто двадцять тисяч сімсот дванадцять гривень 99 коп.).

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 14.12.2017р.

Суддя: Г.П. Самойлюк

.