Справа № 335/9910/17(2-а/335/455/2017)
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

07 грудня 2017 рокусправа № 335/9910/17(2-а/335/455/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чумака С. Ю.,

суддів: Чабаненко С.В. Юрко І.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 вересня 2017 року у справі № 335/9910/17 (2-а/335/455/2017) за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови здійснення розрахунку та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на підставі постанови Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08.04.2011 року за період з 25.07.2010 року по день фактичної виплати пенсії, а саме по 24.09.2014 року;

- зобов'язати відповідача здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на підставі постанови Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08.04.2011 року за період з 25.07.2010 року по день фактичної виплати пенсії, а саме по 24.09.2014 року.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 вересня 2017 року, прийнятою в порядку скороченого провадження, адміністративний позов задоволений.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, відмовивши в задоволенні позовних вимог.

Справа розглянута відповідно до вимог ст. 197 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила такі обставини.

ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку у Центральному обєднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, який є правонаступником УПФУ України у Олександрівському (раніше Жовтневому) районі м. Запоріжжя та отримує пенсію по інвалідності відповідності до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08.04.2010, яка набрала законної сили 06.12.2011, позов ОСОБА_1 було задоволено, зобовязано УПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної пенсії та додаткової пенсії, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інваліду ІІІ групи, починаючи з 25.07.2010 року відповідно до ст. 50, ч. 4 54, ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус та соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з розрахунку державної пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком для непрацездатних осіб та щомісячної додаткової пенсії в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням різниці, яка буда виплачена у цей період, та продовжувати виплату надалі у новому розмірі.

Нараховану суму пенсії у розмірі 40706 грн. 46 коп. позивач отримав лише 24.09.2014 року, що не заперечується відповідачем у справі.

19.07.2017 року позивач звернувся з листом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, в якому просив здійснити розрахунок та виплатити йому компенсацію за втрату частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 25 липня 2010 року по 24 вересня 2014 року на підставі Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати».

Листом № 258/Р-9 від 04.07.2017 відповідач відмовив позивачу у виплаті компенсації за втрату частини доходів, та зазначено, що виплата пенсії, нарахованої йому у листопаді 2012 року на підставі рішення суду, можлива лише за умови фінансування таких витрат за рахунок Державного бюджету України, проте, фінансування коштів на такі виплати в розмірах понад передбачених Державним бюджетом України у липні 2011 року не здійснювалось. Заборгованість по виплаті пенсії здійснені Міністерством юстиції України в межах виконавчого провадження з примусового виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі «Васильєв та інші проти України». Підстави для виплати такої компенсації відсутні.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду.

При вирішенні справи колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь - яким строком з нарахуванням компенсації частини доходів. При цьому, компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 для реалізації цілей та завдань згаданого Закону.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 46 Закону № 1058-IV, статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - органом ПФУ) добровільно чи на виконання судового рішення.

Вказаний висновок колегією суддів здійснений з урахуванням правової позиції Верховного Суду України викладеної у справі № 21-518а14 (постанови від 18.11.2014 року), яка відповідно до вимог ч. 2 ст. 161 та ч. 1 ст. 244І Кодексу адміністративного судочинства України повинна враховуватись судами при застосуванні правових норм в аналогічних правовідносинах.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, з яким погоджується колегія суддів, що, оскільки виплата пенсії та додаткової пенсії особі на підставі рішення суду не змінює суті цих виплат та не перетворює їх в одноразову виплату, а тривале не нарахування пенсії за минулі періоди сталося з вини відповідача, у зв'язку з призначенням позивачу заниженого розміру пенсії, внаслідок порушення закону, а тому позивач має право на компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з несвоєчасним отриманням щомісячних пенсійних виплат, донарахованих і виплачених йому на підставі рішення суду.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, та вважає, що постанова суду першої інстанції винесена законно та обґрунтовано, апеляційна скарга відповідача, не ґрунтується на законі та не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції має бути залишена без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 вересня 2017 року у справі № 335/9910/17 (2-а/335/455/2017) залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції, прийнята в порядку скороченого провадження набирає законної сили з моменту постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: І.В. Юрко

Суддя: С.В. Чабаненко