Справа № 588/852/17
Суддя: Щербаченко М. В.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 588/852/17
провадження № 2-а/588/26/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.12.2017 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючої судді Щербаченко М. В., за участю секретаря судових засідань Горлянд С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тростянці справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

Позивач у липні 2017 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував, тим, що 25 червня 2017 року інспектором роти №1 батальйону УПП в м.Суми ОСОБА_3 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 425 грн. ОСОБА_2 вважає указану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Позивач вважає, що у порушення статей 268, 280 КУпАП при розгляді указаної адміністративної справи на місці, а саме посеред вулиці Благовіщенської в м.Тростянець присутні 3 інспектори, хоча у постанові зазначена одна особа, не прийняли до уваги його пояснення, що позивач має поліс страхування з листопада 2016 року та не надали йому можливості надати поліс обов'язкового страхування, який перебував у транспортному засобі, який він не міг одразу надати, оскільки машина була завантажена речами і йому потрібно було їх перекласти з переднього сидіння, щоб дістатись «бардачка». Позивач також посилався на те, що він мав незадовільний стан здоров'я , з ранку мав підвищений тиск, обступили і вимагали показати , то документи, то аптечку, потім поліс страхування, тиснули на нього, говорили, що поспішають, не мають часу чекати поки позивач дістане поліс. ОСОБА_2 також зазначив, що у нього не були відібрані пояснення та незаконно складений протокол.

Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд скасувати постанову інспектора роти №1 батальйону УПП у м. Суми ОСОБА_3 від 25 червня 2017 року, за якою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.,а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Позивач та його представник адвокат Залавський О.В. у судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі, просили задовольнити. ОСОБА_2 обґрунтування позовних вимог стверджував, що автомобіль був застрахований, повідомляв про це інспекторам, проте він не зміг відразу надати поліс обов'язкового страхування інспектору, оскільки не було можливості дістати його з автомобіля, який був завантажений речами, уся розмова тривала з інспекторами 5-7 хвилин, відповідач одразу почав складати постанову, прав не роз'яснював. Представник позивача Залавський О.В. вважав, що відповідач мав право вимагати у позивача поліс обов'язково страхування цивільної відповідальності за умови установлення та фіксування порушення Правил дорожнього руху, що має підтверджуватись відповідною постановою. Проте доказів вчинення позивач правопорушення, пов'язаного із недотриманням Правил дорожнього руху немає, ніхто не міряв відстань, на якій зупинився позивача, тому порушення правил зупинки не доведено. Також позивачу не були роз'яснені його права, передбачені статтею 63 Конституції України, 268 КУпАП, у тому числі право на правову допомогу, право не свідчити проти себе, пояснення позивача не зазначені інспектором у постанові. Насправді у позивача був поліс, у «бардачку», але йому не надали часу його пред'явити. Представник позивача також вважав, що відповідачем як суб'єктом владних повноважень не надано доказів вчинення позивачем порушення, передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП, свідків, відеозапису чи інших доказів суду не надано.

Відповідач та його представник ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилися, були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. У судовому засіданні у режимі відеоконференція представник відповідача ОСОБА_5 заперечив проти позову у повному обсязі, вважав вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.В обґрунтування заперечень проти позову пояснив, що 25.06.2017 року згідно з дорученням Департаменту патрульної поліції від 24.06.2017 року №2743ВН/41/3/01/2017 «Про виділення службового складу» відповідач був направлений для несення служби з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху в м.Тростянець Сумської області разом з інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в м.Суми ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Під час несення служби у відповіднодо вимог п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» здійснював контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Близько 11.45 год. 25.06.2017 року на вул.Благовіщенській було виявлено автомобіль Ніссан Жук, номерний знак НОМЕР_1, водій якого, здійснив зупинку ближче 10 метрів від пішохідного переходу, а саме на ньому, чим порушив п.15.9 г Правил дорожнього руху. Відповідач підійшов до позивача відрекомендувався, пояснив суть правопорушення, попросив надати для перевірки посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію автомобіля, однак ОСОБА_2 не мав при собі полісу обов'язкового цивільного страхування власників наземних транспортних засобів. Він пояснив позивачу, що останній порушив вимоги п.15.9 г ПДР , а саме здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів від пішохідного переходу, зупинився на пішоходному переході фактично, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст.122 КУпАП. Відповідач попросив надати для перевірки серед інших документів передбачених п.2.1 ПДР також і поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але ОСОБА_2 не надав, на що відповідач пояснив, що позивач порушує вимоги п.2.1 ґ, а саме:керував транспортним засобом без полісу, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно частини 1 статті 126 КУпАП. ОСОБА_3 роз'яснив ОСОБА_2 вимоги статті 63 Конституції України та статті 268 КУпАП та повідомив що справу буде розглянуто на місці скоєння правопорушення.Одразу ж після цього, розглянув в присутності ОСОБА_2 матеріали адміністративної справи та виніс постанову АР № 609897 про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. ОСОБА_3 оголосив постанову та вручив її копію ОСОБА_2

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів.

Судом установлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 25.06.2017 року серії АР №609897 до позивача було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. 00 коп. За змістом указаної постанови 25.06.2017 о 11 год. 45 хв. В м.Тростянець по вул.Благовіщенська водій здійснив зупинку ближче 10 метрів від пішохідного переходу, а саме на ньому чим порушив п.п.15.9 г та не мав при собі обов'язкового полісу цивільного страхування власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п.2.1«ґ» ПДР і таким чином вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 КУпАП (а.с.6).

Перевіряючи юридичну та фактичну підстави, які покладені суб'єктом владних повноважень - інспектором патрульної поліції УПП у м. Суми Департаменту ОСОБА_3 в основу спірного рішення - постанови про накладення адміністративного стягнення від 25.06.2017 року серії АР № 609897 на відповідність вимогам частини 3 статті 2 КАС України, суд виходить з такого.

Стаття 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначає, що основними повноваженнями патрульної поліції є, зокрема, виявлення та припинення адміністративних правопорушень, а також регулювання дорожнього руху та контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративне правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення регулюється КУпАП, яким серед іншого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення в тому й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.ч.1,2 ст.7 КУпАП).

Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом (статті 245 КУпАП).

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені статтею 126 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до пункту 1.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, згідно ізпідпунктом «ґ» пункту 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собіполіс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Крім того, згідно з пунктом 21.1 статті 21 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон) з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу. Контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод; органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України. (п. 21.2,21.3статті 21 Закону).

Указані нормативні приписи також узгоджуються з вимогами статей 16 та 53 Закону України «Про дорожній рух».

Як передбачено пунктом 21.4 статті 21 указаного Закону у разі експлуатації транспортного засобу на території України без чинного поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, установлену законом.

Отже, указаними нормами права визначено обов'язок водія мати при собі страховий поліс і такий страховий поліс має бути пред'явлений посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу. При цьому, п. 21.3 статті 21 ЗаконуУкраїни "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не вказує на те, що поліс страхування може бути пред'явлений на вимогу повноважної особи лише у випадку складання нею протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформлення матеріалів дорожньо-транспортних пригод чи вчинення інших порушень Правил дорожнього руху.

Відповідно до частини 1 статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, КУпАП за правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 КУпАП передбачає безальтернативне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425 грн. 00 коп.

Законом України від 14 липня 2015 року №596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» статті 258 КУпАП було доповнено новою частиною, якою розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місті вчинення правопорушення.

Так, відповідно до частини 2 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складення протоколу.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до пункту 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі статтею 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач на підтвердження правомірності оспорюваної позивачем постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 25.06.2017 року серії АР №609897 надав відеозапис боді-камери (відео реєстратор персональний мобільний моделі DMTI 1 з GPS - приймачем) (а.с.37,38,42).

З відеозапису, відтвореного під час судового розгляду установлено, що до автомобіля NissanJuke, який був зупинений перед перехрестям вул.Благовіщенська у м.Тростянець 25.06.2017 року, за кермом якого перебував позивач, підійшов екіпаж, що складався з трьох інспекторів патрульної поліції, які повідомили водію про порушення ним правил зупинки, які забороняють зупинку транспортного засобу ближче ніж на відстані 10 метрів до перехрестя. На вимогу пред'явити документи на автомобіль та поліс страхування цивільної відповідальності ОСОБА_2 намагався знайти поліс, але не знайшов. Посилання позивача на те, що переднє пасажирське сидіння було завантажено речами, що нібито не давало йому можливість у «бардачку» взяти поліс є необґрунтованими, оскільки на відеозаписі чітко видно, що будь-які речі на передніх сидіннях автомобіля відсутні і ОСОБА_2 мав вільний доступ до будь-якого місця в салоні автомобіля, де міг би зберігатись поліс. Всупереч твердженням позивача відеозапис також підтверджує, що інспектором патрульної поліції позивачу були роз'яснені його права, передбачені статтею 63 Конституції України, 268 КУпАП, у тому числі право на правову допомогу. Позивачу надавався час знайти в автомобілі поліс страхування, проте він його не знайшов і протягом всього часу складання постанови сперечався із інспекторами патрульної поліції і не намагався вжити заході пред'явлення полісу поліцейським. Посилання позивача у позові, що він мав незадовільний стан здоров'я, підвищений тиск, що у нього поліцейські вимагали, то аптечку також не підтверджуються даними відеозапису.

Отже, відеозапис підтверджує, що відповідач обґрунтовано, зокрема на підставі пункту 2 статті 32 Закону України «Про Національну поліції»вимагав пред'явлення позивачем документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи.

Твердження позивача про те, що його відповідальність станом на 25.06.2017 була застрахована і що він фактично мав поліс обов'язкового страхування не спростовують підстав притягнення його до відповідальності відповідно до частини 1 статті 126 КУпАП.

Виходячи зі змісту диспозиції частини 1 статті 126 КУпАП відповідальність водія настає якщо останній не має при собі або не пред'явив для перевірки поліс (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

При цьому причини відсутності такого полісу при собі у водія, на які позивач посилався і під час розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення і під час розгляду судом цієї справи не мають правового значення та не виключають підстав його відповідальності за частиною 1 статті 126 КУпАП.

За таких обставин, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 25.06.2017 року серії АР № 609897 є законною та обґрунтованою, відповідає вимогам частини 3 статті 2 КАС України, а тому позов ОСОБА_2 про її скасування - задоволенню не підлягає.

Керуючись вимогами статей 69-71,158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя М.В. Щербаченко