Справа № 820/4482/17
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 р.Справа № 820/4482/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Старостіна В.В. , Рєзнікової С.С.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25.10.2017р. по справі № 820/4482/17

за позовом ОСОБА_2

до Головного управління ДФС у Харківській області

про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (далі - відповідач), в якому просив суд визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 30.08.2017 року № 4423 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_1)" з урахуванням змін, внесених наказом Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 11.09.2017 року № 4754 "Про внесення змін до наказу Головного управління ДФС у Харківській області від 30.08.2017 року № 4423 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_1).

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 25.10.2017 року вказаний позов задоволено. Скасовано наказ Головного управління ДФС у Харківській області від 30.08.2017 № 4423 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_1)" з урахуванням змін, внесених наказом Головного управління ДФС у Харківській області від 11.09.2017 № 4754 "Про внесення змін до наказу Головного управління ДФС у Харківській області від 30.08.2017 № 4423 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_1).

Відповідач не погодився із рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити та пояснив, що Головне управління ДФС у Харківській області мало повноваження для прийняття наказу про проведення перевірки, оскільки в ухвалі слідчого судді зазначено про доручення організації проведення перевірки співробітникам ДФС України. Тобто, враховуючи приписи п.п.6 п.5, п.7 Положення про ДФС України, затвердженого постановою КМУ від 21.05.2014 року №236, в якому визначено, що ДФС з метою організації своєї діяльності організовує свою роботу і роботу територіальних органів (яким є ГУ ДФС), підприємств, установ та організацій, що належать до сфери її управління, а також здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи, та лист ДФС України від 16.08.2017 року №21981/7/99-99-13-04-01-17 "Про проведення перевірки", ГУ ДФС правомірно видано наказ від 30.08.2017 року №4423 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_1)". При цьому, суд першої інстанції зазначає, що здійснювати перевірку уповноважені були саме фахівці відповідних структурних підрозділів ДФС, яким надано такі повноваження, не звертаючи увагу на те, що слідчим суддею доручено співробітникам ДФС України організувати проведення відповідної перевірки позивача. Вважає, що ДФС України, як і відповідачем, не порушено компетенції відповідного контролюючого органу, зокрема, з проведення перевірки, як це зазначено в оскаржуваній постанові суду першої інстанції, а отже судом першої інстанції невірно встановлено обставини справи з даного питання.

Представник позивача в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду клопотання про перенесення судового розгляду, доказів про поважність неявки ані позивача, ані представника не надано. Крім того, до суду надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на обґрунтованість та об'єктивність рішення суду першої інстанції, представник позивача просив залишити її без задоволення, постанову суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 30.08.2017 Головним управлінням ДФС у Харківській області винесено наказ №4423 "Про проведення документальної позапланової перевірки платника податків ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_1)".

Наказом контролюючого органу від 11.09.2017 №4754 внесено зміни до наказу ГУ ДФС у Харківській області від 30.08.2017 № 4423 та наказано провести перевірку ОСОБА_2 з 09.10.2017 тривалістю 10 робочих днів.

Фактичною підставою для винесення наказу стала податкова інформація про порушення ОСОБА_2 податкового законодавства (лист ДФС України від 16.08.2017 №21981/7/99-99-13-04-01-17, лист Генеральної прокуратури України від 10.08.2017 №07/1/3-19406-17114) та ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.08.2017 по справі №757/44914/17-к про призначення позапланової документальної перевірки, а юридичною підставою п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України.

Позивач, не погодившись з вказаним наказом відповідача, звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем при виданні оскаржуваного наказу не дотримано вимог ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.08.2017 під час її виконання, а саме наказ про проведення перевірки прийнятий іншим контролюючим органом, ніж це визначено слідчим суддею.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України передбачено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Особливості регулювання проведення документальної позапланової виїзної перевірки встановлені ст. 78 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.п. 78.1.1 п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обовязковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Пунктом 78.4 ст. 78 Податкового кодексу України закріплено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Згідно до п.73.3. ст. 73 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту та печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

2) для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених статтею 39 цього Кодексу;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку платнику податків або іншому суб'єкту інформаційних відносин або його посадовій особі.

Платники податків та інші суб'єкти інформаційних відносин зобов'язані подавати інформацію, визначену у запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом). У разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Аналогічні положення містить в п. 10 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1245. Так у відповідності до вказаного пункту запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. При цьому, у запиті мають бути обов'язково зазначені: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

З положень наведеної норми вбачається, що запит податкового органу в обов'язковому порядку повинен містити викладення визначених Податковим кодексом України підстав отримання інформації.

З матеріалів справи вбачається, що 22.03.2017 контролюючим органом направлено ОСОБА_2 запит про надання інформації та її документального підтвердження № 1262/М/20-40-13-05-09, проте не вручено останньому у зв'язку із закінченням терміну зберігання.

Відповідно до наказу від 30.08.2017 року № 4423 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_1)" податковою інформацією, що свідчить про порушення платником податків ОСОБА_2 є лист ДФС України від 16.08.2017 №21981/7/99-99-13-04-01-17 та лист Генеральної прокуратури України від 10.08.2017 №07/1/3-19406-17114.

Як свідчать письмові докази, Головним управлінням ДФС у Харківській області запит про надання інформації та її документального підтвердження № 1262/М/20-40-13-05-09 направлено 22.03.2017, тобто до отримання контролюючим органом податкової інформації.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що контролюючим органом, після отримання податкової інформації, а саме листів ДФС України від 16.08.2017 №21981/7/99-99-13-04-01-17 та Генеральної прокуратури України від 10.08.2017 №07/1/3-19406-17114, запит про надання інформації та її документального підтвердження ОСОБА_2 не направлено, а тому, підстави для винесення спірного наказу про призначення перевірки за п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України відсутні.

Крім того, як встановлено у суді першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.08.2017 призначено позапланову документальну перевірку громадянина ОСОБА_2 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 1998-2016. Організацію проведення перевірки доручено співробітникам Державної фіскальної служби України.

Так, згідно з положеннями п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, позапланова документальна перевірка здійснюється контролюючим органом за наявності такої підстави як отримання рішення слідчого судді про призначення перевірки.

Невідємною частиною рішення про призначення перевірки є як визначення субєкта, який підлягає перевірці, так і визначення субєкта, який здійснює перевірку, без чого не можливо здійснити її виконання. Оскільки слідчий суддя за вказаною нормою приймає рішення про здійснення перевірки, то саме він визначає і субєкта, на якого покладається обовязок її проведення, а також інші умови здійснення такої перевірки.

З огляду на викладене та відповідно до зазначеної норми, визначення контролюючого органу, на якого покладено здійснення перевірки, у випадку призначення перевірки слідчим суддею віднесено до компетенції саме слідчого судді.

Субєкт владних повноважень, на якого слідчим суддею покладено обовязок з проведення перевірки, ні за Кримінальним процесуальним кодексом України, ні за Податковим кодексом України не уповноважений самостійно передавати повноваження щодо здійснення перевірки іншому субєкту владних повноважень, а в протилежному випадку він перебирає на себе повноваження слідчого судді, чим виходить за межі своєї компетенції.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.08.2017 обовязок з організації проведення перевірки було покладено на співробітників ДФС України.

У звязку з чим, прийняття оспорюваного наказу і здійснення перевірки іншим субєктом владних повноважень - Головним управлінням ДФС у Харківській області, здійснено із порушенням його компетенції, яка в даному випадку при здійсненні перевірки на підставі п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України визначається з врахуванням умов, встановлених відповідною ухвалою слідчого судді.

Законом України від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу щодо покращення інвестиційного клімату в Україні", який набрав чинності з 1 січня 2017 року (за виключенням окремих статей) та яким внесено зміни до Податкового кодексу України (далі - Кодекс), що стосуються контрольно-перевірочної роботи, пунктом 8 розділу I вказаного Закону доповнено Кодекс статтею 19-3 та викладено в новій редакції п.п.19-1.1.1 п.19-1.1 ст.19-1, якими визначено перелік функцій державних податкових інспекцій, а функцію контрольно-перевірочної роботи закріплено виключно за контролюючими органами обласного та центрального рівнів.

Отже, з 01.01.2017 організацію та проведення документальних і фактичних перевірок може бути здійснено (в т. ч. видано наказ про проведення, оформлено направлення (посвідчення), складено акт (довідку) та податкові повідомлення-рішення, вимоги (рішення) зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - ЄСВ), за їх результатами) лише зазначеними вище органами.

Також, відповідно до п.1.6 Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, затверджених Наказом ДФС від 12 жовтня 2016 року №856 визначено, що проведення перевірок здійснюють посадові особи відповідних структурних підрозділів ДФС, головних управлінь ДФС в областях, м. Києві, Офісу великих платників податків ДФС (далі - ОВПП), до функцій яких належить проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, про що зазначено у ОСОБА_1 Державної фіскальної служби України від 17.01.2017 № 1005/7/99-99-14-03-03-17.

Отже, з метою дотримання вимог ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, здійснювати перевірку уповноважені були саме фахівці відповідних структурних підрозділів ДФС, яким надано такі повноваження.

При цьому, у разі неможливості проведення перевірки безпосередньо ДФС України, останній мав право звернутись до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з відповідним клопотанням про зміну контролюючого органу, якому доручається проведення перевірки, або роз'яснення рішення суду.

У постановах Верховного суду України № 21-425а14 від 27.01.2015 р., № 826/5689/13 від 09.02.2016 та від 16.02.2016 р. у справі № 826/12651/14 міститься правовий висновок про те, що згідно проаналізованими нормами ПК, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 ПК призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Відповідно до частини першої статті 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не дотримано вимог ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.08.2017 під час її виконання, а саме проведення перевірки іншим контролюючим органом, ніж це визначено слідчим суддею.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідач, відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, правомірність винесення оскаржуваного наказу про проведення перевірки позивача належним чином в суді не довів, у зв'язку з чим наказ Головного управління ДФС у Харківській області від 30.08.2017 № 4423 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_1)" з урахуванням змін, внесених наказом Головного управління ДФС у Харківській області від 11.09.2017 № 4754 "Про внесення змін до наказу Головного управління ДФС у Харківській області від 30.08.2017 № 4423 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_1) підлягає скасуванню, а позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач при внесенні спірного наказу, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені законодавством та Конституцією України.

У відповідності до ст. 159 КАС України, судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 25.10.2017 року по справі № 820/4482/17 відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги ГУ ДФС у Харківській області колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25.10.2017р. по справі № 820/4482/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5

Повний текст ухвали виготовлений 14.12.2017 р.