Справа № 489/1750/17
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2017 р. Справа № 489/1750/17

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Тихонова Н.С.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Лук'янчук О.В.

суддів - Осіпова Ю.В.

- Скрипченко В.О.,

при секретарі - Діденко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 вересня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції м. Миколаєва про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції м. Миколаєва про скасування постанови про адміністративне правопорушення, просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР №779942 від 29.03.2017 року, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу злочину.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 вересня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції м. Миколаєва про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задоволено частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №779942 від 29.03.2017 р., винесену відносно ОСОБА_2 - скасовано.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволення позову як таку, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову, якою у задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст.ст. 34-39 КАС України, в судове засідання не з'явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч.4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №779942 від 29.03.2017 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

В постанові про адміністративне правопорушення зазначено, що 29.03.2017 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, на автомобільній дорозі Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, на 121 км + 500 м, не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.1, перетнув розмітку на обгоні іншого транспортного засобу, який рухався з ним в попутному напрямку, чим порушив ПДР України

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням відповідача, звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що наданими доказами не доведено правомірності прийнятого відповідачем рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. При цьому, відмовив у задоволенні позовних вимог в частині закриття провадження у справі, оскільки, дане питання не належить до компетенції суду при розгляді даної справи.

Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що оскаржувана постанова є протиправною, а в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Виходячи зі змісту п.1.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі по тексту - ПДР), ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з пп.1.1. розділу 34 ПДР горизонтальна розмітка (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється.

Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об'їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об'їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

За визначенням п.1.10 розділу 1 ПДР обгін - випередження одного або кількох транспортних засобів, пов'язане з виїздом на смугу зустрічного руху.

Як встановлено частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Факт перетину лінії дорожньої розмітки 1.1. додаток 2 ПДР позивачем не оспорюється.

Судом апеляційної інстанції переглянуто відеозапис, яким зафіксована процедура притягнення до адміністративної відповідальності позивача, який додано відповідачем як доказ порушення, на якому зафіксовано, що позивач визнає факт перетину лінії дорожньої розмітки 1.1. додаток 2 ПДР, тобто фактичне скоєння позивачем порушення, за яке його притягнули до адміністративної відповідальності.

В ході розгляду справи позивачем не надано суду будь-яких належних доказів наявності умов, які відповідно до вказаних норм дозволяють у виняткових випадках перетин лінії 1.1.

Всі інші посилання позивача та доводи позовної заяви щодо перешкоди у вигляді вибоїни на дорозі не впливають на факт скоєного ним правопорушення - перетину лінії дорожньої розмітки 1.1. (додаток 2 ПДР).

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку про безпідставність позовних вимог про скасування постанови серії АР №779942 від 29.03.2017 року, оскільки рішення відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності є правомірним і ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права та врахуванні фактичних обставин справи.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач/апелянт, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію довів та обґрунтував. Натомість позивач, всупереч наведеним приписам, не довів протиправність винесеної відповідачем постанови.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову в частині скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача.

Відповідно до ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Суд першої інстанції не повністю з'ясував обставини справи та дав їм невірну оцінку, що призвело до неправильного вирішення справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи спростовують правильність висновків суду.

Згідно ч.1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відтак, апеляційна скарга Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції - задовольнити, а постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 вересня 2017 року - скасувати в частині скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР №779942 від 29.03.2017 р., яка винесена відносно ОСОБА_2, та в цій частині відмовити у задоволенні позову.

В іншій частині постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 вересня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуюча суддя: О.В. Лук'янчук

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: В.О. Скрипченко