Справа № 594/1333/17
Суддя: Губіш О. А.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 594/1333/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої-судді: Губіш О.А.

при секретарі: Окулянко У.Г.

з участю

позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борщеві адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №3 БУПП у м.Івано - Франківськ ДПП лейтенанта поліції Капущак Богдана Івановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до інспектора роти №3 БУПП у м.Івано - Франківськ ДПП лейтенанта поліції Капущак Б.І. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 12 листопада 2017 року інспектором роти №3 БУПП у м.Івано-Франківськ ДПП лейтенантом поліції Капущак Б.І. було винесено постанову серії АР №809315 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 425 гривень. Вважаючи названу постанову неправомірною, ОСОБА_2 просить останню скасувати як незаконну і таку, що не ґрунтується на фактичних обставинах справи та суперечить вимогам чинного законодавства України, оскільки при розгляді справи відповідальною особою не були з»ясовані та доведені обставини, які б свідчили про те, що в його діях є ознаки проступку, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Так, 12 листопада 2017 року керував транспортним засобом марки Мазда 6 д.н.з. НОМЕР_1, по вул.Івасюка-Хаткевича в м.Івано-Франківськ біля 10 години та доїхавши до світлофора, на якому горіло ще зелене світло, продовжив рух, проїжджаючи перехрестя на жовте світло, тобто закінчив маневр на жовтий сигнал світлофора.Вважає, що при цьому правил ПДР не порушував, а отже і причин зупиняти його автомобіль у інспектора не було.

На місці події, всупереч вимогам чинного законодавства, відповідач прав не роз»яснював, не надав можливості скористатись юридичною допомогою адвоката, заявив, що він перетнув перехрестя на червоний сигнал світлофора, після чого, вручив постанову у справі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позов, з підстав, наведених у поданій до суду заяві, підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Від представника відповідача до суду було направлено письмове заперечення на адміністративний позов, в якому зазначив, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Так, 12.11.2017 року інспектор роти №3 батальйону УПП у м. Івано-Франківськ ДПП лейтенант поліції Капущак Б.І. зі своїм напарником під час патрулювання вул. Івасюка м. Івано-Франківська близько 10 год. 20 хв. помітили транспортний засіб - Мазда 6 д.н.з. НОМЕР_1 (далі - ТЗ), водій якого проїхав перехрестя вулиць Івасюка та Хоткевича м. Івано-Франківська на заборонений червоний сигнал світлофора. Після зупинки вищевказаного ТЗ відповідач підійшов до нього, представився та проінформував водія про причину зупинення ним ТЗ, а саме, порушення п.п. «е» п. 8.7.3 ПДР, де зазначено, шо водієві забороняється рух ТЗ на червоний сигнал світлофору. Відповідно до ст. 279 КУпАП відповідач, як посадова особа, яка має право розглядати справи про адміністративні правопорушення зазначені у ст. 222 КУпАП. в т.ч. за ст. 122 КУпАП. оголосив про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП щодо ОСОБА_2 інспектором Капущаком Б.І. Після оголошення про початок розгляду справи відповідач зачитав позивачу його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Таким чином, встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідачем після розгляду адміністративної справи було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 809315 від 12.11.2017 року з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., та оголошено її зміст.Також позивач у процесі спілкування з інспектором неодноразово визнавав факт вчинення правопорушення, а саме те, що проїхав перехрестя на жовтий сигнал світлофора, що вбачається із відеофайлу з нагрудного відеореєстратора інспектора, при цьому проїзд на жовтий та червоний сигнали світлофора є грубими порушенням ПДР, адже можуть мати однакові тяжкі наслідки для всіх учасників дорожнього руху. Позивач своїми поясненнями про проїзд на жовтий сигнал світлофора намагався уникнути від відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення. Однак, наближаючись до світлофора позивач зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. Відтак, відповідач помітив ТЗ позивача, водій якого здійснив проїзд регульованого перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора.Крім того зазначив, що одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення є усне пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи, тому відповідач взяв до уваги окрім чіткої фіксації правопорушення позивачем і його пояснення на місці вчинення правопорушення та розгляду справи. Неодноразове твердження позивача на проїзд ним регульованого перехрестя на жовтий сигнал світлофору відповідач сприйняв під час розгляду справи, як не правильне трактування положень ПДР та намагання від уникнення від відповідальності.Таким чином, факт порушення ПДР позивачем був виявлений відповідачем, який з дотриманням вимог закону та обгрунтовано прийняв рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 2 ст. 122 КУпАП України, оскільки позивач здійснив проїзд перехрестя на заборонний червоний сигнал світлофору. Крім того, зазначив, що надання відеозапису з відеореєстратора закріпленого на лобовому склі службового транспортного засобу не можливо, оскільки факт порушення позивачем ПДР не було зафіксовано із застосуванням технічних засобів, а було безпосередньо виявлено відповідачем. Тож, відповідачем було помічено ТЗ позивача, водій якого здійснив проїзд регульованого перехрестя на вимкнутий сигнал додаткової секції світлофора. Відповідач виявив вказане правопорушення та після розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки ТЗ виніс постанову серії АР № 809315 від 12.11.2017 року на підставі фактично отриманих даних. Отже, відповідачем не порушено вимоги ст. ст. 245, 280 КУпАП при притягненні позивача до адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.Таким чином, розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення Постанови відбулося у відповідності до вимог КУпАП.

За таких обставин, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення виходячи з таких підстав.

Як встановлено судом, що, зокрема, вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №809315 від 12 листопада 2017 року постановленої інспектором роти №3 БУПП у м.Івано - Франківськ ДПП лейтенантом поліції Капущаком Б.І., ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., оскільки такий 12 листопада 2017 р. о 10 год. 20 хв. в м.Івано-Франківськ керуючи автомобілем марки Мазда 6 номерний знак ВО 1166 АК, проїхав перехрестя вулиць Івасюка-Хаткевичана заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 е ПДР України.

Частина 2 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність, в тому числі, і за проїзд перехресть на заборонний сигнал світлофора.

Згідно п.8.7.3 е ПДР України, червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Проте, всупереч зазначеним вище вимогам закону, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектор роти №3 БУПП у м.Івано-Франківськ ДПП лейтенант поліції Капущак Б.І. допустив неповноту та порушення приписів процесуального закону, тому його рішення не можна вважати обґрунтованим.

Як вбачається з оглянутих в судовому засіданні матеріалів даної справи про адміністративне правопорушення та змісту постанови, що оскаржується, у відповідності до ст.280 КУпАП, відповідачем не з'ясовано, чи винний позивач у вчиненні правопорушення, якими доказами доводиться його вина, чи підлягає він притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно роз»яснень, що містяться в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», слідує, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 та 284 КУпАП. В ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно оскаржуваної позивачем постанови посилання на докази, які підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відсутні, незважаючи на ту обставину, що вина у вчиненні правопорушення позивачем визнана не була, в графі «8.До постанови додаються» нічого не зазначено.

Як слідує із змісту заперечень, відповідачем як доказ взято до уваги усні пояснення позивача на місці зупинки транспортного засобу, однак позивач не визнавав проїзду ним перехрестя на червоний сигнал світлофору, а вказував, що він закінчував проїзд перехрестя на жовтий сигнал світлофора. При цьому, суд вважає за необхідне відмітити, що як позивачем так і відповідачем 12.11.2017 року на місці зупинки було визнано, що ОСОБА_2 проїхав перехрестя саме на жовтий сигнал світлофора, що вбачається з відеофайлу, наданого відповідачем, проте відповідач вказав у постанові, що такий проїхав на червоний сигнал світлофора, що не відповідає дійсності.

Крім того в оскаржуваній постанові зазначено, що правопорушення вчинено о 10 год. 20 хв., в той час як з відеофайлу з нагрудного знака видно, що інспектором ведеться розмова з ОСОБА_2 о 10 год. 17 хв. 39 с. на місці зупинки (початок відеозапису), що в свою чергу також викликає сумнів у достовірності даних внесених у постанову щодо часу вчинення ОСОБА_2 правопорушення.

Також як вбачається із відеофалу, позивачу на місці зупинки роз»яснено зміст ст.63 Конституції України, та частково ст.268 КУпАП в частині того, що він має право знайомитися з матеріалами справи. Усі інші права, передбачені ст.268 КУпАП не роз»яснено.

Відповідно до пунктів 9, 10 Наказу МВС України від 07.11.2015, № 1395 "Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" встановлено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оскаржувана постанова не містить обґрунтування доведеності вини позивача, з огляду на його заперечення, зроблені заяви та клопотання, крім того, не містить доказів, на підставі яких відповідальна особа дійшла висновку щодо винуватості позивача.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, враховуючи даний конституційний принцип, суд вважає, що накладення на позивача адміністративного стягнення та притягнення його до адміністративної відповідальності, не відповідає фактичним обставинам справи, постановлене без врахування вимог закону, ґрунтуються виключно на твердженнях працівника поліції, який є прямо зацікавленою особою, та не стверджуються жодним іншим об'єктивним та належним доказом, не вбачається протилежного і з справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач доказів правомірності свого рішення суду не надав, а обставини, на які посилається позивач, підтверджують, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена.

Виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку щодо визнання оскаржуваної постанови неправомірною, в зв'язку з чим така підлягає скасуванню.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 70, 71, 86, 162, 171-2 КАС України, ст. 293 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення інспектора роти №3 БУПП у м.Івано - Франківськ ДПП лейтенанта поліції Капущак Богдана Івановича від 12 листопада 2017 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на ОСОБА_2 за порушення вимог ч. 2 ст. 122 КУпАП у розмірі 425 грн. - скасувати.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подання через Борщівський районний суд Тернопільської області апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання її копії, з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги, особою яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, а якщо її буде подано - після розгляду скарги апеляційним судом, якщо постанова не буде скасована.

Головуюча: