Справа № 813/2724/17
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/10193/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В. М.,

суддів Рибачука А. І., Старунського Д. М.,

з участю секретаря судового засідання Болюк Н. В.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції України у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції України у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позивач просив визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області № 2112 від 23.06.2017 про накладення на нього дисциплінарного стягнення звільнення зі служби в поліції;

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області № 527 о/с від 30.06.2017 про звільнення його зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» у звязку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби;

поновити його на службі в поліції на посаді старшого інспектора-чергового СРПП № 3 патрульної полії Радехівського відділення поліції Червоноградського відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Львівській області, зарахувавши час вимушеного прогулу до вислуги років;

стягнути з відповідача в особі Головного управління Національної поліції України у Львівській області на користь ОСОБА_2 середньомісячну заробітну плату за весь час вимушеного прогулу.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 07.09.2017 позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції України у Львівській області від 23.06.2017 № 2112 про накладення на ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції України у Львівській області від 30.06.2017 № 527 о/с про звільнення ОСОБА_2 зі служби в поліції.

Поновлено ОСОБА_2 на службі в поліції на посаді старшого інспектора-чергового СРПП № 3 патрульної поліції Радехівського відділення поліції Червоноградського відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Львівській області з 01.07.2017.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції України у Львівській області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 18374, 01 грн.

Постанову суду першої інстанції оскаржило Головне управління Національної поліції України у Львівській області, яке в апеляційній скарзі просить її скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі зазначає, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, без врахування усіх обставин, що призвело до неправильного вирішення справи. Суд першої інстанції не дав належної правової оцінки тому, що при визначенні дисциплінарного стягнення ОСОБА_2 відповідач діяв, враховуючи вимоги, визначені статтею 14 Дисциплінарного статуту ОВС, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-IV. Тобто, було враховано обставини за яких скоєно проступок, попередню поведінку особи та визнання нею своєї вини.

Видачі наказу відповідача № 2112 від 23.06.2017, який безпідставно визнаний судом протиправним та скасований, передувало службове розслідування, яке було призначено на відповідній правовій підставі, обєктивно проведено та закінчено в порядку та у строк встановлений чинним законодавством.

Висновок службового розслідування не залежить від розгляду справи про адміністративне правопорушення, зважаючи на норми Дисциплінарного статуту ОВС та КУпАП, які мають різну мету, засоби реалізації та відповідальність за протиправні дії. Одне розслідування не перешкоджає іншому. А тому, висновок суду щодо безпідставності та передчасності застосування норм Дисциплінарного статуту ОВС до поліцейського, який вчинив порушення службової дисципліни, є необґрунтований.

Крім того, частиною 5 статті 18 Дисциплінарного статуту ОВС передбачено, що дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби вважається виконаним після видання відповідного наказу по особовому складу. Тому наказ відповідача № 2112 від 23.06.2017 підлягав виконанню шляхом винесення наказу по особовому складу про звільнення ОСОБА_2 за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у звязку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

На виконання наказу про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, застосованого до позивача, відповідачем винесено наказ від 30.06.2017 за № 527 о/с про звільнення ОСОБА_2 зі служби в поліції. Дисциплінарне стягнення виконано не пізніше місяця з дня його накладення, що відповідає частині 1 статті 18 Дисциплінарного статуту ОВС.

Враховуючи наведене, накази Головного управління Національної поліції України у Львівській області від 23.06.2017 № 2112 про накладення на ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення та від 30.06.2017 № 527 о/с про звільнення ОСОБА_2 зі служби в поліції є правомірними та прийняті відповідно до вимог чинного законодавства на підставі проведеного службового розслідування, яким встановлено та доведено факт порушення позивачем службової дисципліни.

Вислухавши суддю-доповідача, представника позивача, який просить апеляційну скаргу відхилити, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

У справі встановлено, що 06.06.2017 Головним управління Національної поліції у Львівській області винесено наказ № 1875 «Про призначення службового розслідування» у звязку з надходженням 06.06.2017 до ВІОС УКЗ ГУНП у Львівській області інформації щодо можливої причетності старшого інспектора чергового СРПП № 3 ПП Радехівського відділення поліції Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_2 до вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

19.06.2017 за результатами проведеного службового розслідування уповноваженою особою відповідача складено Висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни старшим інспектором чергового СРПП № 3 ПП Радехівського відділення поліції Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_2, який 20.06.2017 затверджений начальником ГУНП у Львівській області генералом поліції третього рангу ОСОБА_3 (далі Висновок від 19.06.2017).

Згідно з Висновком від 19.06.2017 встановлено, що за порушення вимог пункту 13.1 (водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу), пункту 13.3 (під час обгону, випередження, обїзду перешкоди чи зустрічного розїзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху) та пункту 2.10 а, б (у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобовязаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишитися на місці пригоди, увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки) Правил дорожнього руху України, відносно капітана поліції ОСОБА_2 15.06.2017 складено протоколи про адміністративні правопорушення серії БД № 083568 за статтею 124 КУпАП та серії БД № 083567 за статтею 122-4 КУпАП, які скеровані для розгляду в Радехівський районний суд Львівської області.

Крім того, в ході службового розслідування встановлено, що старший інспектор-черговий СРПП № 3 ПП Радехівського відділення поліції Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_2 як працівник поліції, будучи зобовязаним, відповідно до статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» та пункту 1 розділу ІІ, пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейського, затвердженого наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, неухильно дотримуватись положень Конституції України, законів України, зокрема, антикорупційного законодавства та нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, а також Присяги поліцейського в січні 2017 року, придбав майно на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, суттєво змінив свій майновий стан, у десятиденний строк не повідомив про це Національне агентство з питань протидії корупції через власний персональний електронний кабінет субєкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим порушив пункт 2 статті 52 Закону України «Про запобігання корупції». Крім того, ОСОБА_2, володіючи грошовими коштами в сумі 6000 доларів США, не вніс дані відомості в щорічну електронну декларацію за 2016 рік, чим порушив пункт 8 частини 1 статті 46 Закону України «Про запобігання корупції».

23.06.2017 Головним управлінням Національної поліції у Львівській області на підставі Висновку службового розслідування від 19.06.2017 винесено наказ № 2112 «Про накладення дисциплінарного стягнення на працівника Радехівського ВП Червоноградського ВП ГУНП» за грубе порушення дисципліни, зокрема, основних обовязків поліцейського, передбачених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію» в частині неухильного дотримання положень Конституції України, законів України, та нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги поліцейського та пункту 8 частини 1 статті 46, пункту 2 статті 52 Закону України «Про запобігання корупції», на старшого інспектора-чергового СРПП № 3 ПП Радехівського відділення поліції Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_2, накладено дисциплінарне стягнення звільнення зі служби в поліції.

30.06.2017 Головним управлінням Національної поліції у Львівській області винесено наказ № 527/ос «По особовому складу» про звільнення зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_2 за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції прийшов до висновку про протиправність наказів відповідача про накладення на позивача дисциплінарного стягнення та звільнення зі служби в поліції у звязку з тим, що порушення позивачем службової дисципліни, встановлені службовим розслідуванням, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи та спростовані наявними в матеріалах справи доказами.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції та, надаючи правову оцінку вказаним відносинам, враховує таке.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

На момент виникнення спірних правовідносин Дисциплінарний статут Національної поліції України не був затверджений, тому на поліцейських відповідно до пункту 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у звязку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23.12.2015 № 901-VIII поширюється дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, який затверджений Законом України від 22.02.2006 № 3460-IV (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

У статті 2 Дисциплінарного статуту вказано, що дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до частини 1 статті 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно з статтею 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобовязує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоровя, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, обєктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх обєднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, повязані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень:1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється Міністром внутрішніх справ України.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

З метою належної організації заходів, спрямованих на захист прав і свобод людини, зміцнення службової дисципліни в діяльності органів та підрозділів внутрішніх справ, попередження надзвичайних подій за участю особового складу, упорядкування питань призначення, проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ, а також підвищення ефективності роботи підрозділів кадрового забезпечення наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 № 230, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 за № 541/23073, затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України (далі - Інструкція).

Згідно з пунктом 2.1 Інструкції підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС (особи рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України) службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Підпунктом 2.2.5 пункту 2.2 Інструкції передбачено, що службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі скоєння особою РНС адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 2.5 Інструкції підстави для призначення службового розслідування можуть міститися в службових документах осіб РНС, матеріалах перевірок, письмових зверненнях громадян України, осіб без громадянства та іноземців, депутатських запитах та зверненнях народних депутатів України, повідомленнях уповноважених органів досудового розслідування, заявах і повідомленнях інших правоохоронних органів, підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності, обєднань громадян, засобів масової інформації або в інших документах, отриманих в установленому законодавством України порядку, а пункт 2.6 Інструкції передбачає, що підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника.

Згідно з наказом відповідача від 06.06.2017 № 1875 службове розслідування щодо позивача було призначено у звязку з надходженням до ВІОС УКЗ ГУНП у Львівській області інформації щодо можливої причетності старшого інспектора чергового СРПП № 3 ПП Радехівського відділення поліції Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_2 до вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Також встановлено, що відносно капітана поліції ОСОБА_2 15.06.2017 було складено два протоколи про адміністративні правопорушення, які були скеровані для розгляду в Радехівський районний суд Львівської області:

серії БД № 083568 за статтею 124 КУпАП (порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження майна);

серії БД № 083567 за статтею 122-4 КУпАП (залишення місця дорожньо-транспортної пригоди).

Пунктами 8.1, 8.2, 8.3 та 8.4 Інструкції передбачено. що підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається з вступної, описової та резолютивної частин.

У вступній частині висновку службового розслідування викладаються: посада, звання, прізвище, ініціали службової особи (осіб), яка(і) проводила(и) службове розслідування; підстави для проведення службового розслідування.

В описовій частині висновку службового розслідування викладаються встановлені при проведенні службового розслідування відомості про: обставини, за яких особа (особи) РНС скоїла(и) дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у звязку з цим; посаду, звання, прізвище, імя та по батькові, персональні дані (дата та місце народження, освіта, період служби в органах внутрішніх справ і на займаній посаді - з дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), характеристику особи (зокрема, про наявність або відсутність у неї діючих дисциплінарних стягнень), винної в учиненні дисциплінарного проступку, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли вказаним обставинам; наявність причинного звязку між неправомірними діяннями особи РНС та їх наслідками; умови, що передували скоєнню дисциплінарного проступку або спонукали до цього; вимоги законодавства або посадові обовязки, які було порушено; наявність вини особи (осіб) РНС, обставини, що помякшують чи обтяжують ступінь відповідальності, а також ставлення до скоєного. Також в описовій частині зазначаються відомості про залучення фахівців та дані про них, висвітлюються подані ними результати.

У резолютивній частині висновку службового розслідування виконавцем (комісією) зазначаються: підтвердилися чи спростувалися відомості, які стали підставою для його призначення; пропозиції щодо закінчення службового розслідування, застосування до осіб РНС конкретних заохочень або дисциплінарних стягнень, кваліфікації отриманих тілесних ушкоджень, обставин загибелі (смерті) осіб РНС, списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про направлення матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством; запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.

Згідно з статтею 16 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику. У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладено, якщо з дня вчинення проступку минуло більше півроку. У цей період не включається строк проведення службового розслідування або кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Як видно з матеріалів справи, постановою Радехівського районного суду Львівської області від 20.07.2017 у справі № 451/820/17, яка набрала законної сили 31.07.2017, провадження в справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 124 та статтею 122-4 КУпАП, відносно ОСОБА_2 закрито у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.4 чт. 72 КАС України вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни старшим інспектором чергового СРПП № 3 ПП Радехівського відділення поліції Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_2 є безпідставним, оскільки такий був складений уповноваженою особою відповідача передчасно, до ухвалення судового рішення у справі про адміністративне правопорушення, яким спростовано факт вчинення позивачем правопорушень, передбачених статтею 124 та статтею 122-4 КУпАП.

Крім того, у висновку службового розслідування від 19.06.2017 підставами для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності вказано й інші обставини, зокрема, невнесення позивачем грошових коштів у розмірі 6000 доларів США у щорічну електронну декларацію за 2016 рік та неповідомлення позивачем у десятиденний строк Національне агентство з питань запобігання корупції інформації щодо зміни майнового стану (придбання майна у січні 2017 року).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно з підпунктом «з» пункту 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктами, на яких поширюються дія цього Закону є поліцейські.

Згідно з частиною 1 статті 11 Закону України «Про запобігання корупції» до повноважень Національного агентства належать, зокрема, здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (пункт 8).

Відповідно до частин 2 та 3 статті 52 Закону України «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Порядок інформування Національного агентства про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента, а також про суттєві зміни у майновому стані визначаються Національним агентством.

Статтею 48 цього ж Закону встановлено, що Національне агентство проводить щодо декларацій, поданих суб'єктами декларування, такі види контролю:

1) щодо своєчасності подання;

2) щодо правильності та повноти заповнення;

3) логічний та арифметичний контроль.

Національне агентство проводить повну перевірку декларацій відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини 2 статті 49 Закону України «Про запобігання корупції» Закону України «Про запобігання корупції» державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов'язані перевіряти факт подання суб'єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

Враховуючи наведені вище положення Закону України «Про запобігання корупції», апеляційний суд вважає, що контроль щодо своєчасності подання, правильності та повноти заповнення декларацій про майновий стан субєкта декларування покладено виключно на Національне агентство з питань запобігання корупції. Державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов'язані перевіряти лише факт подання суб'єктами декларування, які в них працюють, декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій.

Закон України «Про запобігання корупції» не покладає на державні органи, у тому числі органи Національної поліції України, обовязку здійснювати контроль за фактом подання субєктами декларування, які в них працюють, повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Разом з тим, відповідно до вимог частини 7 статті 53 Закону України «Про запобігання корупції» посадові і службові особи державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, посадові особи органів місцевого самоврядування, юридичних осіб публічного права, їх структурних підрозділів у разі виявлення корупційного або пов'язаного з корупцією правопорушення чи одержання інформації про вчинення такого правопорушення працівниками відповідних державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб публічного права, їх структурних підрозділів зобов'язані у межах своїх повноважень ужити заходів щодо припинення такого правопорушення та негайно письмово повідомити про його вчинення спеціально уповноважений суб'єкт у сфері протидії корупції. До субєктів у сфері протидії корупції згідно частини1 статті 1 цього ж Закону належать: органи прокуратури, Національна поліція, Національне антикорупційне бюро України, Національне агентство з питань запобігання корупції.

Крім того, у разі виявлення факту неподання субєктом декларування, в тому числі поліцейським, повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, така особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-6 КУпАП (неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані).

Відповідно до статті 255 КУпАП протокол про правопорушення, передбачене частиною 2 статті 172-6 КУпАП, мають право складати уповноважені особи органів внутрішніх справ (Національної поліції) та Національного агентства з питань запобігання корупції.

Разом з тим, відповідно до пункту 10 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, або кримінального правопорушення.

Тобто, вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, є окремою підставою для звільнення зі служби в поліції.

В ході судового розгляду встановлено, що позивач ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене частиною 2 статті 172-6 КУпАП (неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) не притягався, протоколи про вчинення ним такого адміністративного правопорушення не складалися.

Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутній висновок компетентного органу, а також рішення суду щодо притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, посилання апелянта на порушення позивачем вимог Закону України «Про запобігання корупції» є безпідставними.

У звязку з тим, що факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень та порушень Закону України «Про запобігання корупції» не підтвердився, накази Головного управління Національної поліції України у Львівській області від 23.06.2017 за № 2112 про накладення на ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення та від 30.06.2017 за № 527 о/с про звільнення ОСОБА_2 зі служби в поліції є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 235 Кодексу законів про працю України (КЗпП України) у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Відповідно до частини 2 статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Суд першої інстанції, враховуючи тривалість вимушеного прогулу позивача (69 робочих днів) та розмір середньоденної заробітної плати (266, 29 грн), прийшов до вірного висновку про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 18374, 01 грн.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Доводи апелянта не знайшли свого належного підтвердження доказами та висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України у Львівській області залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2017 року у справі № 813/2724/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду цієї інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6

Повний текст ухвали виготовлений 15.12.2017.