Справа № 815/6491/15
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" грудня 2017 р. м. Київ К/800/22296/17

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого -Мойсюка М.І.,
суддів:Загороднього А.Ф.,Іваненко Я.Л.,
при секретарі - Крапивка Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення грошового утримання за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 8 червня 2017 року, -

у с т а н о в и л а :

У лютому 2017 року представник ОСОБА_4 звернувся до суду першої інстанції з заявою про виправлення описок в тексті виконавчого листа, виданого у даній справі, у якій просив змінити дату пред'явлення такого до примусового виконання, зазначивши замість дати 1 березня 2017 року необхідну дату 1 березня 2019 року.

В обґрунтування вимог своєї заяви посилався на те, що з огляду на набрання чинності статтею 12 та пунктом 5 Розділу VІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VІІІ) строк пред'явлення даного виконавчого листа до примусового виконання збільшився, у зв'язку з чим у його тексті необхідно внести відповідні виправлення.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2017 року заяву сторони позивача задоволено та встановлено дату пред'явлення виконавчого листа до виконання у строк до 17 березня 2019 року.

Оскаржуваною ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 8 червня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та відмовлено у задоволенні вищевказаної заяви.

У касаційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить ухвалене ним судове рішення скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, в межах статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення скарги з огляду на наступне.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні заяви апеляційний суд виходив з того, що така є необґрунтованою.

Проте, до такого висновку апеляційний суд дійшов в порушення норм процесуального права з огляду на наступне.

У відповідності зі статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судами встановлено, що 1 березня 2016 року Одеським апеляційним адміністративним судом було прийнято постанову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Державної фіскальної служби України (далі - ДФС) про визнання протиправним та скасування наказу від 19 жовтня 2015 року № 807 щодо його звільнення з посади начальника Головного управління ДФС України в Миколаївській області, поновлення на посаді та стягнення грошового утримання за час вимушеного прогулу.

Суд апеляційної інстанції визнав протиправним та скасував спірний наказ ДФС та поновив позивача на посаді, яку він займав до звільнення.

Вищевказана постанова суду апеляційної інстанції, з урахуванням положень статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, набрала законної сили з моменту проголошення, тобто 1 березня 2016 року.

16 березня 2016 року ОСОБА_5, через свого представника, звернувся до суду з заявою про видачу йому виконавчого листа для примусового виконання зазначеного судового рішення, який був направлений позивачу поштовим відправленням.

У виконавчому листі зазначено строк його пред'явлення до примусового виконання до 1 березня 2017 року.

Так, за змістом частини 1 статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України за судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно та яке підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

В свою чергу, у відповідності до частин 1, 2 статті 259 Кодексу адміністративного судочинства України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, або визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

На момент ухвалення рішення апеляційним судом по суті спору і видачі судом першої інстанції виконавчого листа у березні 2016 року був чинний Закон України від 21 квітня 1999 року № 606-ХIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-ХIV).

Вимоги до виконавчого документу встановлені у статті 19 Закону № 606-ХIV, за приписами підпункту 6 частини 1 якої у виконавчому документі зазначається строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Водночас, згідно з вимогами пункту 2 частини 1 статті 22 цього ж Закону виконавчі документи (до яких, у даному випадку, відноситься виконавчий лист, виданій на виконання ухваленого апеляційним судом рішення у цій справі) можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Пунктом 1 частини 2 цієї ж статті Закону № 606-ХIV передбачено, що строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Разом з тим, статтею 12 Закону № 1404-VІІІ, який набрав чинності 5 жовтня 2016 року по іншому врегульовано питання строків пред'явлення виконавчих документів до виконання.

При цьому, пунктом 5 Розділу VІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VІІІ встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Наведене свідчить про наявність підстав для внесення виправлень у виконавчий документ, який оформлений судом першої інстанції з допущенням помилки, у розумінні частини 2 статті 259 Кодексу адміністративного судочинства України.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення заяви ґрунтується на дотриманні вимог норм процесуального права, а відтак у апеляційного суду не було підстав для скасування його ухвали, яка постановлена відповідно до закону.

За приписами статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись статтями 223, 226, 231 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 8 червня 2017 року скасувати та залишити в силі ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2017 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.І. Мойсюк

Судді: А.Ф. Загородній

Я.Л. Іваненко