Справа № 127/21125/17
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/21125/17

Головуючий у 1-й інстанції: Вишар І.Ю.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

13 грудня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П.

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

позивача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління патрульної поліції в м. Житомирі Департаменту патрульної поліції на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 24 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 4 батальйону управління патрульної поліції у м. Житомир Приходька Олександра Юрійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 жовтня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Позивач в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у зв'язку з чим просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, 01 жовтня 2017 року відповідачем винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 048965 про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 425 грн. за порушення частини 2 статті 122 КУпАП.

Згідно з постановою о 17 год. 47 хв. 01 жовтня 2017 року на перехресті а/д М21 ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки "Шкода Октавія комбі", д.н.з. НОМЕР_1 здійснив обгін транспортного засобу, що рухався в попутному напрямку на перехресті з другорядною дорогою, чим порушив пункт 14.6 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями КУпАП, ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з частиною 2 статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями).

Згідно з п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Обгін відповідно до пункту 1.10 Правил це випередження одного або кількох транспортних засобів, пов'язане з виїздом на смугу зустрічного руху. Тому обгін на перехресті заборонений у зв'язку з тим, що в зоні перехрестя існує підвищена небезпека скоєння маневрів транспортними засобами як у попутному, так і зустрічному напрямках, а також поява автомобілів з прилеглих напрямів. Крім того, поданий попереджувальний сигнал може бути неправильно сприйнятий іншими учасниками дорожнього руху. Тому, незалежно від того, є перехрестя регульованим або нерегульованим, по другорядній або головній дорозі виконання обгону будь-якого транспортного засобу на ньому заборонено.

В матеріалах справи міститься відеозапис відеореєстратора патрульного поліцейського, з якого вбачається, що з правого боку проїзної частини чітко видно попереджувальний знак 1.22 "Перехрещення з другорядною дорогою", який інформує водіїв про перетин головної дороги з другорядною.

Крім того, нанесено дорожню розмітку 1.1 яка теж інформує водія про наближення до перехрестя.

Також з відеозапису вбачається, як з правого боку по другорядній дорозі виїжджає автомобіль червоного кольору, а автомобіль позивача до цього ввімкнувши лівий покажчик повороту виїжджає на зустрічну смугу руху для обгону.

Позивач зобов'язаний був виконати вимогу пункту 2.3 Правил, оскільки для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, керуватись вимогами дорожніх знаків і розмітки, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміни і не відволікатись від керування транспортним засобом.

Разом з тим, позивачем вказані вимоги проігноровано, що в подальшому призвело до порушення ним пункту 14.6 Правил.

Таким чином, з досліджених у судовому засіданні відеозаписів, які містяться в матеріалах справи, зафіксовано факт вчинення позивачем правопорушення.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач при винесенні постанови серії БР №048965 від 01 жовтня 2017 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП та накладенні адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, в зв'язку з чим суд першої інстанції помилково дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Стосовно тверджень апелянта про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні рішення про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції зважає на таке.

Положеннями статті 284 КУпАП встановлено, що по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Згідно з статтею 288 КУпАП постанову у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про накладення адміністративних стягнень.

Тобто, суд першої інстанції при розгляді позову про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення та прийнятті рішення по справі мав керуватися нормами КАС України, а не КУпАП, як це випливає із змісту оскаржуваного рішення суду, так як в даному випадку судом не встановлюється відсутність або наявність вини позивача, а розглядаються дії відповідача по прийняттю певного рішення, тобто саме в аспекті протиправності чи правомірності дій відповідача по складанню постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

З огляду на наведені вище норми законодавства, суд апеляційної вважає, що повноваження вирішувати питання про закриття справи про адміністративне правопорушення належать виключно органу (посадовій особі), що уповноважені розглядати такі справи. Адміністративний суд не може підміняти такий орган (посадову особу), та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу (посадової особи).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального права, а також враховано не всі встановлені у справі обставини, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Згідно з статтею 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління патрульної поліції в м. Житомирі Департаменту патрульної поліції задовольнити повністю.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 24 жовтня 2017 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 15 грудня 2017 року.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.