Справа № 127/2723/16-а
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
Справа № 127/2723/16-а
Головуючий у 1-й інстанції: Сичук М.М.
Суддя-доповідач: Драчук Т. О.
Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Драчук Т. О.
суддів: Курка О. П. Совгири Д. І.
секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,
представника позивача - ОСОБА_1,
представника відповідача - Никонюка Олега Валерійовича,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання голови комісії з ліквідації Вінницярибохорони ОСОБА_4 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом начальника управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Вінницькій області ОСОБА_4 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,
12 лютого 2016 року позивач звернувся з адміністративним позовом щодо визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення № 122 від 05.02.2016 року адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн.
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 30 травня 2016 року в задоволенні позовних вимог начальника управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Вінницькій області ОСОБА_4 відмовлено.
Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2016 року апеляційну скаргу задоволено. Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 30 травня 2016 року скасовано. Прийнято нову постанову, якою позовні вимоги начальника управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Вінницькій області ОСОБА_4 задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову в справі про адміністративне правопорушення № 122 від 05.02.2016 року адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн.
06 жовтня 2017 року до суду від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення у даній справі для вирішення питання щодо сплачених судових витрат.
Згідно ч. 1 ст. 168 КАС України суд, що ухвалив рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадку, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2017 року призначено до розгляду вказану заяву у відкритому судовому засіданні на 13 грудня 2017 року.
Представник позивача в судовому засіданні підтримала доводи заяви та просила суд апеляційної інстанції задовольнити її з підстав, викладених в ній.
Представник відповідача заперечив проти задоволення заяви про ухвалення додаткового судового рішення та проси суд відмовити у її задоволенні щодо стягнення судового збору саме з відповідача.
Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши обґрунтування заяви про ухвалення додаткового судового рішення, колегія суддів вважає, що заяву слід задовольнити, з врахуванням наступного.
Відповідно до ч.1 ст.168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Перелік підстав за яких може бути постановлена додаткова постанова є вичерпним.
Додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал).
Згідно з ч. 1 ст. 98 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.
Статтею 94 КАС України передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Статтею 87 КАС України визначено, що до судових витрат належать судовий збір та витрати, пов'язані з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем було оскаржено постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення, прийняту в порядку КУпАП.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.02.2016 року позовну заяву позивача залишено без руху з підстав несплати останнім судового збору за подання адміністративного позову та надано термін на усунення недоліків.
На виконання вимог ухвали суду від 15.02.2016 року позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1378,00 грн., що підтверджується квитанцією №4453497-1 від 04 квітня 2016 року.
Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені положеннями Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VІ.
Вказаним Законом, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення не віднесені до кола суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання адміністративного позову, а позови з таким предметом не належать до об'єктів, за подання яких судовий збір не справляється.
Разом з тим, питання справляння судового збору, крім Закону України "Про судовий збір", регулюється іншим законодавством.
Так, за змістом п. 3 ч. 1 та ч. 5 статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Відповідно до ч. 4 ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.
Виходячи з того, що норми частини 5 статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення є спеціальними нормами порівняно з нормами Закону про судовий збір, за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується.
Отже, з врахуванням вказаного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції помилково застосовано норми Закону України «Про судовий збір», оскільки відповідно до ст. 288 КУпАП позивач звільнений від сплати судового збору.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що враховуючи викладене, судовий збір в сумі 1378,00 грн. має бути повернутий позивачеві саме з Державного бюджету України, оскільки останнім внесено судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Частиною 1 статті 9 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.
Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.
Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, ОСОБА_4 внесено судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом, а тому заява позивача про ухвалення додаткового судового рішення підлягає частковому задоволенню, а сума сплаченого судового збору в сумі 1378,00 грн. - поверненню ОСОБА_4 з Державного бюджету України.
Керуючись ст.ст. 160, 168, 195, 196, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В:
клопотання голови комісії з ліквідації Вінницярибохорони ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення задовольнити .
Повернути ОСОБА_4 з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 1378,00 грн. сплачений згідно квитанції № 4459497-1 від 04 квітня 2016 року.
Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Курко О. П. Совгира Д. І.