Справа № 825/1929/17
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2017 року Чернігів Справа № 825/1929/17

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Житняк Л.О.,

за участі секретаря Стасюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Апеляційного суду Чернігівської області, третя особа - Державна судова адміністрація України про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

27.11.2017 ОСОБА_1 звернувся до суду з уточненим адміністративним позовом до Апеляційного суду Чернігівської області, третя особа - Державна судова адміністрації України, в якому просить:

- зобов'язати Апеляційний суд Чернігівської області провести позивачу перерахунок заробітної плати з урахуванням стажу державної служби зарахованого на підставі постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.12.2016 та виплатити недоотриману заробітну плату за весь час роботи на посаді судді апеляційного суду.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що внаслідок неврахування в стаж державної служби періоду навчання у вищому навчальному закладі та нездійсненні перерахунку грошової винагороди, відповідач позбавив його можливості отримувати більшу заробітну плату. Звернувшись до голови Апеляційного суду Чернігівської області з заявою про перерахунок заробітної плати та сплату недоотриманої суми за час роботи на посаді судді, 14.11.2017 позивачем було отримано відповідь на його звернення, в якій зазначалось, що виплата суддівської винагороди здійснювалась відповідно до норм, діючого на той час законодавства.

Позивач в судове засідання не з'явився. В адміністративному позові справу просив розглядати за його відсутності.

Відповідач в судове засідання також не з'явився. Поштовим зв'язком надав клопотання про розгляд справи у відсутності представника відповідача.

Третя особа до суду також не з'явилась, надавши через канцелярію суду свої письмові заперечення, в яких також просила справу розглядати за відсутності її представника.

За таких обставин, враховуючи ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути спір по суті на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.12.2016 по справі №825/2235/16, яка набрала законної сили, адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено в повному обсязі та визнано неправомірними дії Апеляційного суду Чернігівської області щодо не включення у вислугу років державної служби періоду навчання ОСОБА_1 у Вищій слідчій школі Міністерства внутрішніх справ з 01.09.1982 по 28.07.1986. Також зобов'язано Апеляційний суд Чернігівської області провести ОСОБА_1 перерахунок надбавки за вислугу років з урахуванням стажу державної служби з 01.09.1982 по 28.07.1986.

На підставі вказаної постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.12.2016 Апеляційним судом Чернігівської області проведено перерахунок надбавки за вислугу років та зараховано позивачу час навчання у Вищій слідчій школі МВС СРСР з 01.09.1982 по 28.07.1986 та надано довідку для пред'явлення до пенсійного фонду з метою перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.

Позивач вважає, що крім перерахунку відсоткової надбавки за вислугу років, відповідач повинен був перерахувати і заробітну плату за весь період роботи на посаді судді апеляційного суду, оскільки бездіяльність щодо неврахування періоду навчання була визнана постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.12.2016 протиправною.

Таким чином, тривалий час працюючи на посаді судді Апеляційного суду Чернігівської області, відповідач своєю бездіяльністю, пов'язаною з неврахуванням в стаж державної служби періоду навчання у Вищій слідчій школі МВС СРСР з 01.09.1982 по 28.07.1986 та не здійсненні перерахунку грошової винагороди, позбавив позивача можливості отримувати більшу заробітну плату, що стало наслідком звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Так, надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд зазначає наступне.

Як вбачається з постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.12.2016 по справі № 825/2235/16, яка набрала законної сили, з 01.09.1982 по 28.07.1986 ОСОБА_1 був слухачем Вищої слідчої школи МВС СРСР та протягом навчання позивачу було присвоєно звання сержанта міліції.

Посилаючись на положення ст.35 Закону України від 17.11.2011 № 4050-VI "Про державну службу" та абз.22 п.3 Порядку обчислення стажу державної служби (постанова Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283), суд по справі № 825/2235/16 дійшов висновку про необхідність включення до стажу державної служби, що дає право на отримання надбавки за вислугу років період служби, а саме навчання у Вищій слідчій школі МВС СРСР, внаслідок чого визнав, що Апеляційним судом Чернігівської області протиправно не зараховано до стажу державної служби ОСОБА_1 час навчання в Вищій слідчій школі МВС СРСР та не здійснено нарахування та виплату позивачу щомісячної доплати за вислугу років у відповідності до повного стажу перебування на державній службі.

Суд по справі № 825/2235/16 також послався на п.4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229, яким визначено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання, та п.6 даного Порядку, де передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 889 "Про державну службу", обчислюється відповідно до п.8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" (стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством).

Також, суд по справі № 825/2235/16, мотивував своє рішення ч.2 ст.35 Закону України від 17.11.2011 № 4050-VI "Про державну службу", що втратив чинність в зв'язку з набранням сили Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII, де було передбачено, що до стажу державної служби зараховується, зокрема, час служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, органах внутрішніх справ та інших органах, під час проходження служби в яких присвоюються спеціальні звання (п.8). Порядок обчислення стажу державної служби визначається Кабінетом Міністрів України (ч.3 ст.35 Закону України "Про державну службу" № 4050-VI).

Отже, згідно з абз.23 п.3 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 (зі змінами та доповненнями), до стажу державної служби включається, зокрема, час служби на посадах рядового та начальницького складу осіб, яким присвоєно встановлені законодавством спеціальні звання міліції, в органах внутрішніх справ, що входили або входять до структури Міністерства внутрішніх справ. Відповідно до п.7 розділу І Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 23.10.1973 № 778, яке діяло на час навчання позивача у Вищій слідчій школі МВС СРСР, військовозобов'язані, призначені на посади рядового і начальницького складу міліції, а також зараховані курсантами шкіл міліції, знімаються з військового обліку та перебувають в кадрах Міністерства внутрішніх справ СРСР.

Згідно ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, на момент зарахування позивача на посаду судді Апеляційного суду Чернігівської області, останній, серед іншого, вже мав стаж державної служби у вигляді періоду навчання в Вищій слідчій школі МВС СРСР, проте відповідачем при обчисленні заробітної плати у період роботи ОСОБА_1 протиправно не враховувався.

Приймаючи до уваги ту обставину, що позивача прийнято на посаду судді Апеляційного суду Чернігівської області згідно постанови Верховної Ради України "Про обрання суддів" від 27.06.2007 № 1237, суд приходить до висновку, що врахування до вислуги років стажу державної служби періоду навчання ОСОБА_3 у Вищій слідчій школі МВС СРСР повинно було відбуватися саме з моменту його прийняття на посаду судді.

А тому, окрім перерахунку відсоткової надбавки за вислугу років, позивач має право на перерахунок його заробітної плати за весь період роботи на посаді судді апеляційного суду, оскільки бездіяльність відповідача щодо неврахування періоду навчання визнана вказаним вище рішенням адміністративного суду протиправною, і в свою чергу, врахування стажу державної служби з періодом навчання у Вищій слідчій школі МВС СРСР прямо впливає на її визначення.

Тобто, працюючи на посаді судді Апеляційного суду Чернігівської області, позивач, у зв'язку з неврахуванням в стаж державної служби періоду навчання у Вищій слідчій школі МВС СРСР та нездійсненні перерахунку грошової винагороди за час роботи, був позбавлений можливості отримувати більшу заробітну плату.

Так, в силу прямої норми ст.21 Конституції України, усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Статтею 22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Положеннями ст.43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується (ч.1). Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом (ч.4). В свою чергу, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (ч.7).

Викладене відповідає положенням Європейської хартії про закон "Про статус суддів" від 10.07.1998, за якими рівень винагороди суддям за виконання ними своїх професійних обов'язків має бути таким, щоб захистити їх від тиску, що може спричинити вплив на їхні рішення або взагалі поведінку суддів і таким чином вплинути на їхню незалежність та неупередженість (п.6.1).

У Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки від 17.11.2010 № (2010)12 зазначено: "оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов'язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати праці на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв'язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці" (п.54).

Таким чином, належне матеріальне та соціальне забезпечення суддів, в тому числі й виплата щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, забезпечення гідного статусу життєвого рівня суддів є обов'язком держави, оскільки суддя відповідно до ст.127 Конституції України, а також ст.54 Закону України № 2453 "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції станом на момент звільнення та на час розгляду справи), обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про неправомірність дій Апеляційного суду Чернігівської області щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку заробітної плати з урахуванням стажу державної служби зарахованого на підставі постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.12.2016 по справі № 825/2235/16 за весь час роботи на посаді судді апеляційного суду та не виплати недоотриманої заробітної плати.

Відповідно адміністративний позов ОСОБА_1 до Апеляційного суду Чернігівської області, третя особа - Державна судова адміністрація України про зобов'язання вчинити певні дії належить задовольнити.

Керуючись ст. ст. 41, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Зобов'язати Апеляційний суд Чернігівської області провести ОСОБА_1 перерахунок заробітної плати з урахуванням стажу державної служби зарахованого на підставі постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.12.2016 та виплатити недоотриману заробітну плату за весь час роботи на посаді судді апеляційного суд.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Л.О. Житняк