Справа № 642/3640/17
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2017-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2017 р.Справа № 642/3640/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Шевцової Н.В.
Суддів: Мінаєвої О.М. , Макаренко Я.М.
за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.
представника позивача Летючого В.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 13.09.2017р. по справі № 642/3640/17
за позовом ОСОБА_1
до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України
про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України (надалі по тексту перший відповідач), ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі по тексту другий відповідач), в якому просив суд:
- визнати протиправною відмову Міністерства оборони України в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей;
- скасувати рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , оформлене пунктом 21 протоколу №54 від 26.05.2017 р.;
- зобов`язати Міністерства оборони України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» у відповідності з Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим Постановою Кабінету міністрів України № 975 від 25.12.2013 р. (далі Порядок № 975), у зв`язку з встановленням йому третьої групи інвалідності в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, та надіслати вказане рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 для видання наказу про виплату такої допомоги ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Міністерство оборони України подати звіт про виконання судового рішення;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно направити документи ОСОБА_1 щодо призначення одноразової грошової допомоги розпоряднику бюджетних коштів Міністерству оборони України.
Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 13.09.2017 року зазначений позов задоволено частково.
Визнано протиправною відмову Міністерства оборони України в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей».
Скасовано рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , оформлене п. 21 протоколу №54 від 26.05.2017 р.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно направити документи ОСОБА_1 щодо призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», розпорядникові бюджетних коштів - Міністерству оборони України.
Зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути висновок та документи, подані ІНФОРМАЦІЯ_3 , та прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» у відповідності з Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим Постановою Кабінету міністрів України № 975 від 25.12.2013 р. (далі Порядок № 975), у зв`язку з встановленням йому третьої групи інвалідності в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Судові витрати віднесено за рахунок держави.
Перший відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції постанову суду першої інстанції скасувати, та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог повністю.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, перший відповідач зазначає, що на день звільнення зі військової служби позивач проходив службу в Прикордонних військах КДБ СРСР, а тому виплату одноразової грошової допомоги має здійснюватись Державною прикордонною службою України, також для виплати одноразової грошової допомоги у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи в разі настання інвалідності позивачем не подано документ, що свідчить про обставини поранення.
Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив строкову військову службу у Збройних Силах СРСР з 22.10.1982 р. по 13.02.1985 р., із них у діючій армії з 06.02.1983 р. по 13.02.1985 р. в складі обмеженого контингенту радянських військ в Демократичній Республіці Афганістан, що підтверджується довідкою Московського РВК м. Харкова №1/398 від 04.12.2014 р., архівною довідкою, військовим квитком.
Згідно витягу з протоколу №3736 від 27.11.2014 р. засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця отримані ОСОБА_1 під час проходження військової служби множинні вогнепальні осколкові поранення голови, спини, лівої руки (контузія головного мозку -1983 р.) та наступні захворювання пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії.
Згідно Довідки до акту огляду МСЕК №104071 від 06.03.2015 р. - внаслідок поранення, контузії і захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, позивачу з 03.03.2015 р. вперше встановлена третя група інвалідності на строк до 03.03.2016 р. При черговому огляді 11.04.2016 р. інвалідність встановлена до 03.08.2018 р., що підтверджується Довідки до акту огляду МСЕК № 444101 від 11.04.2016 р.
Зважаючи на викладене, позивач подав до ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву про виплату йому одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Листом ІНФОРМАЦІЯ_1 №1844/ВСЗ від 17.07.2017 позивач був повідомлений про рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 26.05.2017 р. №54, п. 21, яким позивачу відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що на день звільнення з військової служби заявник проходив службу в Прикордонних військах КДБ СРСР, отже, витрати, пов`язані з виплатою позивачу одноразової грошової допомоги, мають здійснюватись Державною прикордонною службою України. Крім того, заявником не подано документ, що свідчить про обставини поранення.
Задовольняючи часткового позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з незаконності та необґрунтованості відмови Міністерства оборони України в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» у відповідності з Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 р.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснюється відповідно до Закону України від 25.03.1992 року Про військовий обов`язок і військову службу.
Відповідно до ст. 41 вказаного Закону виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців визначені Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.
Відповідно до ст. 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Відповідно до п. 6 ст. 16-3 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України (ст. 16-3 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей).
Пунктом 2 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 (далі - Порядок), встановлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є, у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Отже, наведені норми ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та п. 3 Порядку пов`язують виплату одноразової грошової допомоги зі встановленням групи інвалідності внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби.
Відповідно до п. 12 Порядку призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).
Пунктом 13 Порядку передбачено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 проходив строкову військову службу у Збройних Силах СРСР з 22.10.1982 р. по 13.02.1985 р., із них у діючій армії з 06.02.1983 р. по 13.02.1985 р. в складі обмеженого контингенту радянських військ в Демократичній Республіці Афганістан.
Довідкою МСЕК №104071 від 06.03.2015 р. внаслідок захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, позивачу первинно встановлено ІII групу інвалідності.
Листом ІНФОРМАЦІЯ_1 №1844/ВСЗ від 17.07.2017 р. позивача було повідомлено про рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 26.05.2017 р. №54, п. 21, яким позивачу відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги з тих підстав, що витрати, пов`язані з виплатою одноразової грошової допомоги особам, які проходили службу в Прикордонних військах, мають здійснюватися Державною Прикордонною службою України, крім того, позивачем документи подані не в повному обсязі, а саме: не подано документ, що свідчить про обставини поранення.
Колегія суддів вважає неправомірними висновки відповідача, виходячи з наступного.
Згідно п. 1 ч. 1 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 21.03.1989 року №10224-ХІ Про виведення із складу Збройних Сил СРСР прикордонних, внутрішніх і залізничних військ прикордонні, внутрішні і залізничні війська виведені зі складу Збройних Сил СРСР.
У відповідності до п.п. 1, 2 Постанови Верховної Ради України від 24.08.1991 року Про військові формування на Україні, Верховна Рада України постановила підпорядкувати всі військові формування, дислоковані на території республіки, Верховній Раді України. Утворено Міністерство оборони України.
Відповідно до ст. 4 Закону України "Про правонаступництво України", органи держави влади і управління, органи прокуратури, суди та арбітражні суди, сформовані на підставі Конституції (Основного Закону) Української РСР, діють в Україні до створення органів державної влади і управління, органів прокуратури, судів та арбітражних судів на підставі нової Конституції України.
Разом з тим, станом на час проходження позивачем строкової військової служби та отримання поранення Прикордонні війська входили до складу Збройних Сил СРСР.
Також колегія суддів звертає увагу на те, що на підтвердження проходження військової служби позивачем надано військовий квиток серії НОМЕР_1 , виданий Двурічанським районним військовим комісаріатом Харківської області 22.10.1982 року, а також засіданням Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України встановлено причинний зв`язок захворювань, поранень, контузії, травм, каліцтв позивача, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися військові дії, які є дійсними.
З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги, що позивач проходив службу саме у Збройних Силах СРСР, які на той час були підпорядковані та знаходились на фінансовому забезпеченні Міністерства оборони СРСР, правонаступником якого в подальшому стало Міністерство оборони України, то в силу ст. 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" і постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві від 25.12.2013 року № 975, то обов`язок призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому ІII групи інвалідності, у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби, покладений саме на Міністерство оборони України.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги щодо того, що Міністерство оборони України не є у даних правовідносинах правонаступником Прикордонних військ СРСР, є необґрунтованими та не беруться колегією суддів до уваги.
Як встановлено з матеріалів справи, також причиною відмови у призначенні одноразової грошової допомоги є ненадання позивачем документу, що свідчить про обставини поранення.
Пунктом 4.7 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 року № 530 передбачено документи, які подаються для одержання одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності особам, звільненим з військової служби (зборів, резерву).
Вказаним пунктом передбачено, що для одержання одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності подається, зокрема, копія акта про нещасний випадок, складеного за матеріалами розслідування військової частини, або довідки командира військової частини про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), зокрема про те, що поранення (контузія, травма, каліцтво) не пов`язане з учиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком учинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, - у разі якщо поранення (контузія, травма або каліцтво) не пов`язане з виконанням обов`язків військової служби.
Отже, зі змісту вказаної норми розуміється, що копія акту про нещасний випадок, складеного за матеріалами розслідування військової частини, або довідки командира військової частини про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва) необхідно подавати саме у разі якщо поранення (контузія, травма або каліцтво) не пов`язане з виконанням обов`язків військової служби.
Згідно витягу з протоколу №3736 від 27.11.2014 засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 доведено, що поранення, (контузія), та захворювання пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо незаконності та необґрунтованості відмови Міністерства оборони України в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», у відповідності з Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 р.
При цьому, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що п. 21.8 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 р. № 402, постанова військово-лікарської комісії Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв є окремим документом, який визначений п. 11 Порядку № 975, та не може бути документом на підтвердження обставин отримання відповідного ушкодження здоров`я, оскільки позивачем надано витяг з протоколу №3736 від 27.11.2014 р. засідання Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України, в якому зазначені причини та обставини поранення.
Згідно вказаного витягу з протоколу №3736 від 27.11.2014 р. «Поранення, контузія, захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії» (а.с.9).
Перший відповідач не надав доказів наявності обґрунтованого сумніву, що таке поранення позивач зазнав у зв`язку з вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.
При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 19 Порядку № 975, призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста є наслідком:
вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння;
навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);
подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.
Зазначеним Порядком № 975 не передбачено підстави для відмови в призначенні одноразової грошової допомоги через подання неповного пакету документів.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги, щодо ненадання позивачем необхідного документу про обставини поранення, передбаченого Положенням № 530 є необґрунтованими.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Між тим, колегія суддів не погоджується з постановою суду першої інстанції в частині віднесення судових витрат по справі за рахунок держави, оскільки статтею 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено віднесення судових витрат за рахунок держави, а тому судом першої інстанції порушено норму процесуального права, призвело до неправильного вирішення питання щодо розподілу судових витрат, і постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню в цій частині.
Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, п.1 ч. 1 ст. 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.
Постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 13.09.2017 р. по справі № 642/3640/17 скасувати в частині розподілу судових витрат щодо віднесення судових витрат за рахунок держави.
В іншій частині постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 13.09.2017 р. по справі № 642/3640/17 щодо задоволення позову ОСОБА_1 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Шевцова Н.В.
Судді(підпис) (підпис) Мінаєва О.М. Макаренко Я.М.

Повний текст ухвали виготовлений 13.12.2017 р.