Справа № 750/7047/17
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2017-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 750/7047/17 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області третя особа - ОСОБА_2 про скасування постанови про стягнення витрат виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2017 року позивач - Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області третя особа - ОСОБА_2 про скасування постанови про стягнення витрат виконавчого провадження, в якому просив скасувати постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження ВП № 52791633 від 27.06.2017 року в сумі 87,00 грн., винесену старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області Назаренко М.Б.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 листопада 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій останній просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нову, про задоволення позову.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що управлінням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області було дотримано вимоги ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень та наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2830/5 «Про встановлення Видів та розмірів витрат виконавчого провадження» і правомірно винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.08.2016 року зобов'язано Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок розміру пенсії ОСОБА_2, призначеної відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на дату призначення пенсії, в розмірі 82% місячної заробітної плати заступника начальника відділу, починаючи з 01.05.2016 року, в зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013, включивши до заробітної плати: посадовий оклад в сумі 1836 грн., надбавку за ранг державного службовця в сумі 90 грн, надбавку за вислугу років в сумі 385 грн. 20 коп., провести їх корегування відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 та виплатити заборгованість, що виникне внаслідок такого перерахунку.

20.12.2016 року постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження.

27.06.2017 року старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Назаренко М.Б. відповідно до ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» винесла постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 87 грн. 00 коп., з них: друк 1 аркуша (папір включено): 0,50х8=4 грн.; направлення рекомендованого листа: 2х116=432 грн.; плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження: 1х51,00= 51 грн. (а.с. 6).

Вважаючи винесену постанову державного виконавця протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються з:

1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця;

2) авансового внеску стягувача;

3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України. На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувану чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

З метою реалізації вищевказаних норм Закону, наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2830/5 «Про встановлення Видів та розмірів витрат виконавчого провадження» затверджено види та розміри витрат виконавчого провадження відповідно до якого, до видів витрат виконавчого провадження відносяться

- виготовлення документів виконавчого провадження: папір; копіювання, друк документів; канцтовари;

- пересилання документів виконавчого провадження: конверти; знаки поштової оплати (марки); послуги маркувальної машини; послуги поштового зв'язку;

- послуги осіб, залучених до проведення виконавчих дій: експертів; зберігачів; перекладачів; суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання; суб'єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до проведення виконавчих дій;

- послуги поштового переказу стягувачу стягнених аліментних сум;

- проведення розшуку боржника, його майна або розшуку дитини;

- послуги перевезення, зберігання арештованого майна, у тому числі транспортування і зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику чи стоянці;

- банківські послуги при операціях з іноземною валютою;

- сплата судового збору;

- плата за користування Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень та після введення в дію статті 8 Закону України № 1404-УІІІ «Про виконавче провадження» - плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження.

Згідно ч.4 ст.42 Закону України «Про виконавче провадження» на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Таким чином Законом визначено випадки винесення постанови про стягнення витрат виконавчого провадження: на стадії розподілу коштів та у випадку завершення виконавчого провадження.

Черговість розподілу стягнутих з боржника коштів визначений ст.45 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, п.1, 2 ч.1 вказаної статті визначено, ще розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості:

1) першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведенні виконавчих дій;

2) у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача.

Як вбачається з постанови про стягнення витрат виконавчого провадження, відповідачем, у ході проведення виконавчих дій було вчинено:

- друк 1 аркуша (папір включено): 0,50Х8=4 грн.;

- направлення рекомендованого листа: 2*16=32 грн.;

- плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження - 1*51,00 грн.

З приводу необґрунтованості розміру стягнення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» постанови про відкриття виконавчого провадження направляються рекомендованими листами з повідомленням про вручення, що й було зроблено відповідачем.

Плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження складає 51 грн. за кожне відкрите виконавче провадження, розмір такої плати визначений наказом Міністерства юстиції України від 24.03.2017 року № 954/5.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що постанова про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження винесена на підставі, в межах повноважень і у спосіб, визначений Законом України «Про виконавче провадження», розмір витрат виконавчого провадження зазначений в постанові відповідає фактичним витратам відділу на виконавче провадження ВП 52791633.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. В зв'язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 листопада 2017 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 311, 316, 321, 322, 325, 329, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України - залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

С.Б. Шелест

Постанова складена в повному обсязі 19 грудня 2017 року.