Справа № 235/5011/17
Суддя: Величко О. В.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/235/212/17
Справа № 235/5011/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2017 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі головуючої судді Величко О.В.,

при секретарі Долгопольської А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покровськ

адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до

Красноармійського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Красноармійського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області, про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що вона має статус пенсіонера. В грудній 2014 року вона звернулась до відповідача із заявою про взяття на облік та нарахування пенсії. Саме з цього часу відповідачем була нарахована пенсія, але, починаючи з лютого 2016 року було припинено нарахування пенсії без будь-яких правових підстав. Просить визнати протиправною бездіяльність Красноармійського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області щодо невиплати їй пенсії з лютого 2016 року; зобов'язати відповідача поновити нарахування та виплату пенсії, починаючи з лютого 2016 року.

Позивач в судове засідання не з'явився, просив справу слухати без участі позивача .( а.с. 5).

Представник відповідача Красноармійського ОУПФУ в Донецькій області в судове засідання не з'явився, просив слухати справу без участі представника відповідача ( а. с. 27).

Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач має статус пенсіонера ( а. с. 7-8), з лютого 2016 року перебуває на обліку У Красноармійському ОУПФУ в Донецькій області ( а. с. 12, 22).

Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_1 видана Управлінням соціального захисту населення Покровської районної ради Донецької області 25.05.2017 року. ( а. с. 30).

Згідно витягу з протоколу від 18.05.2017 року та витягу з протоколу від 09.06.2017 року ОСОБА_1 відмовлено в призначенні соціальних виплат ( а. с. 32,33).

Як вбачається з матеріалів справи пенсія була нарахована позивачу, починаючи з січня 2016 року по липень 2017 рік включно, припинені виплати з березня 2016 року, припинено нарахування з серпня 2017 року ( а. с. 22).

Підставою припинення виплати пенсії є протокол № 19 від 12.05.2017 року та № 23 від 09.06.2017 року засідання комісії з розгляду питань призначення ( відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання ( перебування) ( а. с. 32,33).

Позивач звернувся до відповідача із заявою про поновлення виплати пенсії з 25.05.2017 року ( а. с. 31).

Як вбачається з матеріалів справи, причиною призупинення виплати пенсії з березня 2016 року відбулося за результатами синхронізації баз управління ( АСОПД) та бази УСЗН, які не дають можливості поновити виплату пенсії.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачені Конституцієюта Законами України.

Відповідно до ч. 1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Спірним питанням у даній справі є правомірність (протиправність) дій відповідача щодо припинення виплати пенсії позивачу з березня 2017 року на підставі не підтвердження його місця перебування.

Відповідно до статті 7 Закону № 1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Постановою КМУ від 05.11.2014 року № 637 « Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій ( щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою КМУ від 01.10.2014 року № 509. Виплата (продовження виплати) пенсій, що призначені зазначеним особам,здійснюється в установах публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України та з використанням його платіжних пристроїв. Такі виплати можуть здійснюватися за бажанням особи з доставкою додому.

Пунктом 8 Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, затвердженого постановою КМУ від 07.11.2014 року № 595 визначено, що особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 року № 509, пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів ( установ), які здійснюють такі виплати протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Постановою КМУ від 01.10.2015 року № 509 затверджений Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, який регулює механізм видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. До того ж пунктом 2 наведеного порядку встановлена процедура отримання такої довідки, згідно з якою повнолітня внутрішньо переміщена особа звертається особисто або через законного представника із заявою про взяття на облік , форму якої затверджує Мінсоцполітики, до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах рад.

Постановою КМУ № 715 від 12.12.2014 року абзац другий пункт 1 Постанови № 637 змінено та зазначено, що зазначені виплати, що призначені або продовжені відповідним особам до набрання чинності цією постановою, здійснюються за фактичним місцем їх проживання (перебування) у разі видачі їм до 01 лютого 2015 року такої довідки. В наступному зазначений абзац було змінено відповідно до Постанови КМУ № 636 від 26.08.2015 року та зазначено, що зазначені виплати припиняються з місяця, наступного за тим, у якому завершився строк дії цієї довідки. У разі продовження строку дії довідки зазначені виплати поновлюються з дати припинення їх виплати.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 595 затверджений Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей (далі - Тимчасовий порядок), відповідно до пункту 8 якого встановлено, що особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509, пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати, протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Отже, особа, яка не перемістилась з непідконтрольної Україні території, але бажає й надалі отримувати пенсію, повинна у відповідності до вищенаведених Порядків № 595 та № 637 переміститись на контрольовану українською владою територію для вирішення питання отримання соціальної виплати (пенсії), за місцем фактичного проживання звернутись до управління ПФУ та надати заяву про переведення пенсійної справи (призначення пенсії, виплату допомоги на поховання, виплату недоотриманої пенсії), а також довідку про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції.

26.08.2015 року постановою КМУ № 636 внесено зміни до Постанови № 509, якими, зокрема встановлено строк дії такої довідки у шість місяців з дати її видачі.

Постановою Кабінету Міністрів від 08.06.2016 року № 352 було також внесено зміни до Постанови № 509, згідно яких встановлено, що довідка діє безстроково; довідка, видана до 20 червня 2016 року, яка не скасована і строк дії якої не закінчився, є дійсною та діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначеній цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Закон № 1058-VI або інший закон з питань пенсійного забезпечення не передбачає будь-яких підстав призупинення виплати пенсій, є тільки підстави припинення виплати відповідно до статті 49 цього Закону, але жоден з таких випадків управлінням не застосований та не доведений.

Так, частиною першою статті 49 Закону № 1058-VI визначено виключний перелік підстав для припинення виплати пенсії:

Виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

Положення пункту 2 частини першої статті 49 втратили чинність, як такі, що є неконституційними на підставі Рішення Конституційного Суду № 25-рп/2009 від 07.10.2009\

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Отже, Закон № 1706-VII не встановлює жодних випадків для припинення виплати пенсії. Більш того, ані цей Закон, ані будь-який інший закон не встановлює таку підставу для припинення виплати пенсії, як скасування дії довідки внутрішньо переміщеної особи, зміна місця проживання тощо.

Інші пункти ч. 1 ст. 49 № 1058-VI в спірних правовідносинах також не мають місця.

Отже, припинення виплати пенсії можливе лише за умови прийняття пенсійним органом відповідного рішення та лише з підстав, визначених ст. 49 Закону № 1058.

В порушення вищезазначених норм пенсійним органом рішення щодо припинення виплати пенсії позивачу з березня 2016 року не приймалось.

Суд також звертає увагу на положення ст. 1 Конвенції, ст. 1 додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ( Париж 20.111.1952) яка передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, положення ст. 14 Конвенції якою визначено, що користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Оцінюючи спірні правовідносини суд застосовує положення Конституції України, за якими, в Україні як соціальній, правовій державі людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов'язковими соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел і забезпечується частиною другою статті 22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Суд застосовує при розгляді справи практику Європейського Суду з прав людини як джерело права відповідно до статті 17 Закону України « Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 року № 3477-1У.

Як зазначив Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі «Пічку проти України», яке набрало статусу остаточного 7 лютого 2014 року, право на отримання пенсії як таке, стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, попрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України. У пункті 54 вказаного рішення ЄСПЛ зазначив, що наведених вище міркувань ЄСПЛ достатньо для висновку про те, що різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушувала статтю 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою користування правами і свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору, шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, не приймаючи відповідного рішення про припинення виплати пенсії відповідно до ст. 49 Закону № 1058, припиняючи виплату пенсію позивачу з 29.03. 2017 року, відповідач діяв не у спосіб, що визначений Конституцією України та законами України, тому вимоги позивача про визнання дій щодо припинення виплати пенсії протиправними та зобов'язання поновити виплату пенсії з 29.03. 2017 року підлягають задоволенню .

В частині позовних вимог про нарахування пенсії за період з 29.03.2017 року по 01.08.2017 року - відмовити, оскільки таке нарахування було здійснено з січня 2016 року по липень 2017 року включно.

На підставі викладеного, керуючись Законом України « Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 5, 11,17-20, 69-72, 86, 94, 158-163,167, 181, 185,186,254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати протиправною бездіяльність Красноармійського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 з 29.03.2017 року .

Зобов'язати Красноармійське об'єднане управління Пенсійного Фонду України

поновити ОСОБА_1 виплату пенсії з 29.03.2017 року, нарахувати пенсію з серпня 2017 року.

В частині нарахування пенсії ОСОБА_1 за період з 29.03.2017 року по 01.08.2017 року - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги на постанову суду, з подачею її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб"єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч. 4 ст. 167 КАС України було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п"ятиденного строку з моменту отримання суб"єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя: