Справа № 236/2981/17
Суддя: Бєлоусов А. Є.
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 236/2981/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2017 року Краснолиманський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Бєлоусова А.Є.,

при секретарі Колесник О.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лиман адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України у м. Красний Лиман Донецької області про визнання неправомірним і скасування рішення щодо відмови у виплаті призначеної за віком на пільгових умовах пенсії та зобовязання відновити виплату пенсії з урахуванням заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

17.10.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України у м. Красний Лиман Донецької області про визнання неправомірним і скасування рішення щодо відмови у виплаті призначеної за віком на пільгових умовах пенсії та зобовязання відновити виплату пенсії з урахуванням заборгованості.

Свої вимоги позивач обґрунтовує такими обставинами. ОСОБА_1 зазначає, що є громадянином України, мешкав у м. Донецьку Донецької області, з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту на Сході України змушений був залишити своє місце проживання, переїхав спочатку в лютому 2016 року до м. Пологи Запорізької області, в липні 2016 року до с. Ярова Лиманського району Донецької області, перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа в ОСОБА_3 соціального захисту населення Лиманської міської ради. 15.02.2016 року позивач звернувся до Пологівського обєднаного ОСОБА_3 ПФУ у Запорізькій області, де йому було призначено пенсію за віком на пільгових умовах (з урахуванням наявного пільгового стажу за списком № 1 тривалістю 15 років 6 місяців 22 дні).

ОСОБА_1 отримував пенсію до липня 2016 року в Пологівському обєднаному ОСОБА_3 ПФУ у Запорізькій області, а 17.08.2017 року звернувся до ОСОБА_3 ПФУ у м. Красний Лиман із заявою про переведення його пенсійної справи. За твердженням позивача, з липня 2016 року була припинена виплата йому пенсії на його рахунок, відкритий у відділенні АТ «Ощадбанк». Лише 06.07.2017 року відповідачем ухвалено рішення № 13 про відмову ОСОБА_1 у виплаті пенсії, у вказаному рішенні ОСОБА_3 ПФУ у м. Красний Лиман посилається на те, що довідки №№ 30,31,32 видані позивачу роботодавцем ПАТ «Шахтоуправління «Донбас», яке розташоване у м. Донецьку Донецької області, тобто на території, тимчасово непідконтрольній державній владі України, а це унеможливлює перевірку інформації про пільговий стаж ОСОБА_1.

Позивач зазначає, що оригінал належної йому трудової книжки було втрачено у 2014 році під час обстрілів м. Донецька при здійсненні антитерористичної операції на Сході України, це відбулось не з його вини, він звертався свого роботодавця ПАТ «Шахтоуправління «Донбас», де йому було видано дублікат трудової книжки, саме дублікат трудової книжки і було надано ним при зверненні за призначенням пенсії на пільгових умовах. Крім того, ОСОБА_1 надав до територіального органу ПФУ довідку № 378 від 27.04.2017 року про підтвердження трудового стажу у ПАТ «Шахтоуправління «Донбас», з довідки вбачається, що він виконував підземні роботи, працював електрослюсарем підземної ділянки шатного транспорту повний робочий день в періоди з 19.08.1986 року по 02.09.1996 року та з 24.11.2008 року по 25.01.2016 року. Позивач вважає ці докази достатніми для підтвердження наявності у нього пільгового стажу та призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, вважає рішення відповідача від 06.07.2017 року № 13 неправомірним, просить таке рішення скасувати, зобовязати відповідача відновити виплату йому пенсії.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявлений адміністративний позов підтримав повністю, просив його задовольнити, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 ПФУ у м. Красний Лиман ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти вимог позивача, вважаючи їх необґрунтованими, додатково зазначила, що ОСОБА_1 дійсно звертався до територіального органу ПФУ за призначенням пенсії, 15.02.1016 року йому було призначено пенсію за віком на пільгових умовах (за списком № 1) у звязку із наявністю стажу підземних робіт; в серпні 2016 року позивач надав заяву про переведення його пенсійної справи до ОСОБА_3 ПФУ у м. Красний Лиман, з 15.02.2016 року ОСОБА_1 була виплачена вся пенсія, в червні 2017 року ГУ ПФУ у Донецькій області була витребувана справа позивача для перевірки (серед інших справ), встановлено неправомірну виплату пенсію позивачу з причини безпідставного взяття на облік. ОСОБА_1 надав в лютому 2016 року до територіального органу ПФУ довідки про роботу на шахті від 15.10.2014 року, які включали відомості про роботу за 2016 рік, чого не могло бути взагалі; виплата пенсії позивачу була припинена, згодом ОСОБА_1 надав довідку, датовану 2017 роком, однак ця довідка про пільговий стаж видана підприємством, що знаходиться у м. Донецьку, на території, тимчасово непідконтрольній державній владі України, а відповідно це унеможливлює перевірку працівниками ПФУ достовірності викладеної у довідці інформації. З огляду на таке, відповідач вважає, що рішення від 06.07.2017 року № 13 є правомірним.

Згідно з п.4 ч.1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні, зокрема, усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг. Отже, справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 підсудна Краснолиманському міському суду Донецької області.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно зі ст. 71 КАС України, за загальним правилом, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 72 КАС України обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Суд, вислухавши думку позивача і представника відповідача, дослідивши матеріали адміністративної справи, надані відповідачем матеріали пенсійної справи на імя ОСОБА_1, зясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1, 12.02.1965 р. н., є громадянином України, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, внесений до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків(а. с. 8-9), як внутрішньо переміщена особа фактично мешкає за адресою: Донецька область, Лиманський район, с. Ярова, вул. Октябрьська (ОСОБА_4), буд. 19 (а.с.10). ОСОБА_1 з 21.03.2016 року було призначено пенсію за віком довічно, що підтверджено пенсійним посвідченням серії ААІ № 216936 від 21.03.2016 року, виданим на імя позивача, карткою АТ «Ощадбанк» із терміном дії до 07.03.2020 року (а.с.11,12). Позивач перебуває на обліку в ОСОБА_3 Пенсійного фонду України у м. Красний Лиман Донецької області, що не заперечується сторонами.

Позивачем при зверненні за призначенням пенсії було надано дублікат трудової книжки серії ДП № 00055, виданий ПАТ «Шахтоуправління «Донбас», з якої вбачається наявність у ОСОБА_1 стажу виконання підземних робіт електрослюсарем підземної ділянки шатного транспорту повний робочий день в періоди з 19.08.1986 року по 02.09.1996 року та з 24.11.2008 року по 25.01.2016 року (а.с13-14), довідку ПАТ «Шахтоуправління «Донбас» № 378 від 27.04.2017 року, де вказано, що стаж роботи позивача з повним підземним робочим днем становить відповідно 10 років 14 днів та 7 років 2 місяці 1 день (а.с.16), довідки ПАТ «Шахтоуправління «Донбас» № 379 від 27.04.2017 року, № 380 від 27.04.2017 року про роботу позивача на шахтах «Заперевальная -2», «Щегловская Глубокая»(а.с.17).

Зі змісту рішення ОСОБА_3 ПФУ у м. Красний Лиман від 06.07.2017 року № 13 (а.с.18) вбачається, що при розгляді паперової пенсійної справи ОСОБА_1 працівниками ПФУ була встановлена невідповідність довідок №№ 30,31,32 від 15.10.2014 року про пільговий стаж обєктивним даним(в довідках йдеться про стаж підземних робіт по 25.01.2016 року), а також встановлена та обставина, що трудова книжка позивача є дублікатом. Зазначені документи видані ПАТ «Шахтоуправління «Донбас», яке зареєстроване у ІНФОРМАЦІЯ_2, на території, тимчасово непідконтрольній державній владі України, ця обставина унеможливлює перевірку достовірності викладеної у документах інформації. З огляду на таке, територіальним органом ПФУ було ухвалено рішення про відмову у виплаті пенсії ОСОБА_1, на думку відповідача, пенсія була незаконно призначена в Пологівському обєднаному УПФУ у Запорізькій області, переплати пенсії за період з 01.05.2016 року по 30.06.2017 року становить 51931,13 грн..

Оцінюючи в розглядуваному випадку правомірність припинення позивачу виплати раніше призначеної територіальним органом ПФУ пенсії за віком на пільгових умовах, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 8 ОСОБА_5 України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_5 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_5 України гарантується.

Органи державної влади, їхні посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_5 та законами України (ст. 19 Основного Закону).

Згідно зі ст. 46 ОСОБА_5 України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (ст. 55 ОСОБА_5 України).

Згідно зі ст. 9 Основного Закону чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Україною 17.07.1997 року ратифікована Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 1950), яка набрала чинності для України 11.09.1997 року. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Визнанням права кожного на мирне володіння своїм майном, по суті, гарантовано право власності (ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Аналізуючи у своїй правозастосовній практиці питання мирного володіння майном, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що концепція «майна» в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, тобто не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у внутрішньому праві: певні інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть вважатися «правом власності», а відтак і «майном» (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» від 25.03.1999 року, заява № 31107/96, п. 54).

Відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

ОСОБА_1 на час звернення за призначенням йому пенсії досяг 50-річного віку, має вказану тривалість трудового стажу.

Згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із 5.1.Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затв. наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58, особа, яка загубила трудову книжку (вкладиш до неї), зобов'язана негайно заявити про це власнику або уповноваженому ним органу за місцем останньої роботи. Не пізніше 15 днів після заяви, а у разі ускладнення в інші строки власник або уповноважений ним орган видає працівнику іншу трудову книжку або вкладиш до неї (нових зразків) з написом «Дублікат» в правому верхньому кутку першої сторінки.

Загальновідомою та такою, що не потребує доказування, є обставина проведення антитерористичної операції на території Донецької області та вихід частини території області (в тому числі м. Донецька) з-під контролю державної влади України.

Суд з огляду на таке оцінює як достовірні пояснення позивача щодо втрати ним оригіналу трудової книжки під час обстрілу м. Донецька та необхідності подальшого звернення ОСОБА_1 за останнім місцем його роботи, до ПАТ «Шахтоуправління «Донбас», із заявою про видачу дубліката трудової книжки.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно із п. 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затв. наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до ОСОБА_5 та законів України, їхні посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_5 та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків.

Положення наведеної норми Закону стосуються діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, а не діяльності підприємства субєкта господарювання, яким є ПАТ «Шахтоуправління «Донбас». Крім того, з інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яка є у вільному доступі (а.с.19-20), вбачається, що ПАТ «Шахтоуправління «Донбас», довідки якого поставлені під сумнів відповідачем, було утворене як юридична особа згідно із законодавством України ще задовго до виникнення збройного конфлікту на Сході України і виходу частини території Донецької області (в тому числі м. Донецька) з під контролю державної влади України.

Разом із тим, суд при вирішенні адміністративного позову враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема висновки у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey»,«Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії («Namibia case»), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на території, контрольованій не визнаним на міжнародному рівні державним утворенням.

З огляду на це, суд не сприймає як обґрунтовані твердження представника відповідача про те, що ОСОБА_3 ПФУ у м. Красний Лиман Донецької області не може прийняти та перевірити інформацію, викладену у довідках ПАТ «Шахтоуправління «Донбас», наданих позивачем.

Водночас ОСОБА_1 у позові просить суд зобовязати відповідача відновити йому виплату пенсії, призначеної за віком на пільгових умовах з урахуванням заборгованості, яка виникла з 01.07.2016 року. Однак із довідки про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії від 27.10.2017 року № 2944/03, наданої відповідачем (а.с.43), вбачається, що ОСОБА_1 отримав останню призначену йому виплату пенсії у червні 2017 року, а з 01.07.2017 року виплата пенсії йому припинена. Відтак, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги, визнати рішення ОСОБА_3 Пенсійного фонду України у м. Красний Лиман Донецької області від 06.07.2017 року № 13 протиправним в частині відмови у виплаті ОСОБА_1 раніше призначеної пенсії за віком на пільгових умовах, зобовязати відповідача відновити виплату ОСОБА_1 раніше призначеної пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з 01.07.2017 року.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд зазначає про таке. Згідно зі ст. 87 КАС України судовий збір віднесено до складу судових витрат. Позивачем ОСОБА_1 при зверненні до суду з адміністративним позовом сплачено судовий збір в розмір 640,00 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.871913410.2 від 17.10.2017 року відділення ПАТ КБ «ПриватБанк» (а. с.2).

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено (ч.2 ст. 94 КАС України).

З урахуванням принципу пропорційності та зважаючи на часткове задоволення позову, суд присуджує ОСОБА_1 здійснені ним документально підтверджені судові витрати щодо сплати судового збору в розмірі 32 0,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

Керуючись ст. ст. 8, 19, 46, 64, 68 ОСОБА_5 України, ст. ст. 2, 6, 8, 9, 10, 11, 71, 87, 94, 99, 100, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України у м. Красний Лиман Донецької області про визнання неправомірним і скасування рішення щодо відмови у виплаті призначеної за віком на пільгових умовах пенсії та зобовязання відновити виплату пенсії з урахуванням заборгованості задовольнити частково.

Визнати рішення ОСОБА_3 Пенсійного фонду України у м. Красний Лиман Донецької області від 06.07.2017 року № 13 протиправним в частині відмови у виплаті ОСОБА_1 раніше призначеної пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобовязати ОСОБА_3 Пенсійного фонду України у м. Красний Лиман Донецької області відновити виплату ОСОБА_1 раніше призначеної пенсії, з 01.07.2017 року.

Присудити ОСОБА_1 здійснені ним документально підтверджені судові витрати щодо сплати судового збору в розмірі 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Краснолиманський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст цієї постанови виготовлено 15.12.2017 року.

Суддя -