Справа № 707/1203/17
Суддя: Смоляр О. А.
Дата ухвалення: 2017-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2017 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області, який діє як адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Cмоляра О.А.

при секретарі Височині Л.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Свидівоцької сільської ради Черкаського району про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

14.06.2017 позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області № 37-3 від 14.03.2014 року йому, позивачу надано згоду на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0.12 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення садівництва. На підставі названого рішення сільської ради Державним підприємством «Центрдержземкадастру» було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у його, позивача власність, який погоджено та представлено на затвердження у встановленому законодавством порядку. Позивач неодноразово звертався до Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області з проханням затвердити у встановленому законом порядку виготовлений проект землеустрою щодо відведення йому у власність земельної ділянки для садівництва. Однак у порушення усіх вимог чинного законодавства, по теперішній час відповідач не вчиняє необхідних дій щодо реалізації прав позивача.

Позивач в судовому засіданні підтримав доводи викладені в позовній заяві, надав додаткові пояснення, та наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача Свидівоцької сільської ради Черкаського району позов не визнала та пояснила, що депутатський корпус розглядає заяву позивача, але не приймає рішення, оскільки на земельній зілянці, яку позивач хоче відвести у приватну власність проходить високовольтна лінія, водопровод та жителі села випасають худобу. На узгодження цієї ситуації позивачу було запропоновано дві земельні ділянки, які позивач міг би отримати у приватну власність, у зв'язку з чим просила у позові відмовити повністю.

Дослідивши надані письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що 14.03.2014 року рішенням Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області № 37-3, ОСОБА_1 надано згоду на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0.12 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення садівництва.

На підставі названого рішення сільської ради Державним підприємством «Центрдержземкадастру» було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у його, позивача власність, який погоджено та представлено на затвердження у встановленому законодавством порядку.

Зокрема, отримано висновок Управління Держгеокадастру у Черкаському районі Черкаської області від 24.06.2016 року за № 612/41-16, згідно якого Управлінням Держгеокадастру у Черкаському районі Черкаської області погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянина України ОСОБА_1 для індивідуального садівництва за рахунок земель не наданих у власність та постійне користування в межах населеного пункту с.Свидівок Черкаськогог району Черкаської області.

15.07.2016 року Управлінням Держгеокадастру у Черкаському районі Черкаської області сформовано витяг за №НВ-016земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 та проведено державну реєстрацію.

Ч.1 ст.122 ЗК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно ч.1 ст.116 Земельного Кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно п. «г» ч.1 ст.121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, зокрема для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений в статті 118 ЗК України.

Відповідно до положень п.6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Надалі, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (п.7 ст.118 ЗК України).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Пункт 8 ст. 118 ЗК України визначає, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність (п.9 ст.118 ЗК України).

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду (п.10 ст.118 ЗК України).

Таким чином, системний аналіз наведених норм права дає суду підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в статті 122 ЗК органи приймають одне з відповідних рішень. Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність. Отже наведеними нормами Закону прямо передбачений обов'язок органів виконавчої влади вирішувати питання регулювання земельних відносин, організації землеустрою та в тому числі і наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Згідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, зокрема, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Здійснюючи публічно-правові функції у сфері надання земельної ділянки у власність, Свидівоцька сільська рада Черкаського району Черкаської області діяла як орган виконавчої (публічної) влади і повинна була ухвалювати свої рішення в межах діючого чинного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що Свидівоцька сільська рада Черкаського району Черкаської області мала б у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розглянути на сесії та прийняти рішення про затвердження, або відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, як того вимагають положення ст.118 ЗК України.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачем рішення про затвердження, або відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність позивачу з вересня 2016 року по даний час не приймалося, тобто порушено встановлений Земельним Кодексом України двотижневий строк для розгляду вищевказаного клопотання.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем не розглянуто своєчасно та у спосіб, передбачений чинним законодавством України, клопотання позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність, чим порушено його законні права та інтереси. Тому на підставі ч. 2 ст. 11 КАС України суд, з метою повного захисту прав та охоронюваних законом інтересів позивача, вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність суб'єкта владних повноважень Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області щодо не розгляду клопотання позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до вимог ст. 118 Земельного кодексу України та зобов'язати сільську раду розглянути клопотання і прийняти у відповідності до ст. 118 Земельного кодексу України відповідне рішення.

Разом з тим, щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача затвердити проект щодо відведення земельної ділянки суд зазначає, що за своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо затвердження проекту є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцією уповноваженого органу. .

Суд також звертає увагу на висновки постанови Вищого адміністративного суду України від 21.10.2010 року № П-278/10, якою встановлено, що з огляду на положення КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим ч.3 КАС України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

З огляду на наведене, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов в частині позовних вимог про зобов'язання відповідача затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, задоволенню не підлягає.

Відповідно до частин першої, третьої статті 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до глави 6 КАС України склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі.

Витрати на правову допомогу відшкодовуються лише в тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася в справі тими особами, які одержали за це плату, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами. Недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам.

Самі лише докази укладення угоди про надання правової допомоги й її оплати не можуть бути підставою для відшкодування цих витрат.

Оскільки, позивачем не підтверджено належними доказами отримання правової допомоги в межах цього адміністративного спору, а тому у задоволенні вимоги позивача в частині розподілу витрат, пов'язаних з оплатою правовою допомоги, слід відмовити.

Відповідно до ст.94 КАС України, суд присуджує всі здійснені позивачем судові витрати за рахунок відповідача, а саме сплачений позивачем судовий збір у розмірі 640,00 грн. що підтверджується відповідною квитанцією від 14.06.2017 року, яка додана до матеріалів справи.

Керуючись ст. 118 Земельного Кодексу України, ст.ст.4-15, 17, 18, 70-71, 86, 122, 158-163, 167, 185, 186, 267 КАС України, суд

ВСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Свидівоцької сільської ради Черкаського району про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії- задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області щодо затвердження проекту землеустрою- протиправною.

Зобов'язати Свидівоцьку сільську раду в двотижневий строк розглянути питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,12 га для індивідуального садівництва за рахунок земель не наданих у власність або постійне користування в межах населеного пункту с. Свидівок Черкаського району Черкаської області.

Стягнути зСвидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 640 гривень 00 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Черкаський районний суд Черкаської області.

Суддя: О. А. Смоляр