Справа № 822/2044/17
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2044/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіПетричковича А.І.
при секретаріЯворській І.Ю.
за участі:представника позивача Ткаченко Д.В., представників відповідача Кундиловської М.М., Дяблова А.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство" до Головного управління ДФС у Хмельницькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Великоберезнянська сільська рада , Новолабунська сільська рада , Онацьковецька сільська рада , Бражинецька сільська рада , Сахновецька сільська рада, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 20.07.2017 суд відкрив провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство" №282/17 від 18.08.2017, в якому позивач, посилаючись на порушення відповідачем норм Податкового кодексу України (далі - ПК України) та його прав, просить: 1) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 01.06.2017 року про збільшення грошового зобов'язання за платежем «орендна плата з юридичних осіб», за користування земельною ділянкою на території Великоберезнянської сільської ради Полонського району, на суму в розмірі 148 038,85 грн., у тому числі: 98 692,57 грн. за податковим зобов'язанням та 49 346,28 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями; 2) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 01.06.2017 року про збільшення грошового зобов'язання за платежем «орендна плата з юридичних осіб», за користування земельною ділянкою на території Новолабунської сільської ради Полонського району, на суму в розмірі 562 435,69 грн., у тому числі: 374 957,13 грн. за податковим зобов'язанням та 187 478,56 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями; 3) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 01.06.2017 року про збільшення грошового зобов'язання за платежем «орендна плата з юридичних осіб», за користування земельною ділянкою на території Онацьковецької сільської ради Полонського району, на суму в розмірі 58 460,81 грн., у тому числі: 38 973,87 грн. за податковим зобов'язанням та 19 486,94 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями; 4) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 01.06.2017 року про збільшення грошового зобов'язання за платежем «орендна плата з юридичних осіб», за користування земельною ділянкою на території Бражинецької сільської ради Полонського району, на суму в розмірі 33 677,69 грн., у тому числі: 18 437,66 грн. за податковим зобов'язанням та 9 218,83 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями; 5) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 23.03.2017 року про збільшення грошового зобов'язання за платежем «орендна плата з юридичних осіб», за користування земельною ділянкою на території Сахновецької сільської ради Ізяславського району, на суму в розмірі 171 472,43 грн., у тому числі 114 314,95 грн. за податковим зобов'язанням та 57 157,48 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Відповідно до ухвали від 30.11.2017, справу прийнято до провадження суддею Петричкович А.І. та відновлено провадження, яке було зупинено і залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог: Великоберезнянську, Новолабунську, Онацьковецьку, Бражинецьку, Сахновецьку сільські ради Хмельницької області ( стор. 77 - 78 справи)

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з тих же підстав, що вказані в позовній заяві, та додаткових письмових поясненнях (стор.187-189 справи)

Представники відповідача в задоволенні позову просили відмовити, на підтвердження чого були подані письмові заперечення (стор.25-28 справи).

Представники третіх осіб в судове засідання не з'явились, хоч належно були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Заслухавши учасників судового розгляду і перевіривши докази по справі, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

Відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ «Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство» з питань достовірності, повноти нарахування та сплати всіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року , за результатом якої складено Акт від 20.02.2017 №0199/22-01-14-04/00476808 ( далі - Акт перевірки) (стор.83-100 справи).

Позапланову документальну перевірку ПАТ Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство проведено контролюючим органом на виконання Ухвали слідчого судді Красилівського районного суду по справі № 677/1985/16-к, яку призначено у кримінальному провадженні №0000055 від 14.12.2016 року за ч.1 ст.364-1 КК України.

02 лютого 2017 року ГУ ДФС у Хмельницькій області на виконання вказаного рішення суду, у відповідності до ст. 20, п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України, прийнято наказ "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ "Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько - рибоводне підприємство".

Згідно з п.п.78.1.11 п. 78.1. ст..78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється у разі отримання судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки винесену ними відповідно до закону.

Відповідно до п. 75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Отже, у відповідача були наявні всі законні підстави, передбачені п. 75.1 ст.75 та пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України для прийняття наказу про призначення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ "Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство".

При цьому, зазначений наказ та направлення на перевірку, згідно Акту перевірки, вручено 03.02.2017 під розписку представнику позивача за дорученням № 5 від 12.01.2017 року ОСОБА_6

Відповідно до п.81.1 ст.81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

Відповідно до ст.19 ПК України платник податків веде справи, пов'язані зі сплатою податків, особисто або через свого представника. Представниками платника податків визнаються особи, які можуть здійснювати представництво його законних інтересів та ведення справ, пов'язаних із сплатою податків, на підставі закону або довіреності.

Згідно з п.36.4 ст.36 ПК України виконання податкового обов'язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента.

Отже, вказані норми визначають коло осіб які можуть отримати та ознайомитися із документами, що передують проведенню перевірки.

Таким чином, учасником податкових правовідносин є платник податків, тобто при проведенні перевірки це позивач, та лише наявність довіреності на представництво його інтересів надає право уповноваженій особі представляти інтереси платника податків.

Відповідно до ч.3 ст. 244 Цивільного кодексу України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Отже, помилковими є доводи позивача про те, що доручення не являється документом, який уповноважує певну особу представляти інтереси платника податків, оскільки визначальним в такому випадку є не назва документу, а його зміст (повноваження представництва перед третіми особами).

Враховуючи викладене, фізична особа, яка має доручення щодо представлення інтересів платника податків, є уповноваженою особою такого платника і тому суд вважає, що вручення наказу та направлення на перевірку під розписку представнику позивача за дорученням № 5 від 12.01.2017 року ОСОБА_6 відповідає вимогам ПК України. При цьому ця особа не відмовлялась від їх отримання.

Таким чином, правова позиція, викладена у постанові Верховного суду України по справі №21-425а14 (згідно якої невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 ПК призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої), на яку посилається позивач, не підлягає застосуванню до спірних правовідносин. При цьому, обставини по справі №21-425а14 були пов'язані із проведенням документальної невиїзної позапланової перевірки, а відповідні документи (наказ і направлення) були отримані платником податків поштовим зв'язком після проведення такої - тобто обставини такої справи були відмінними.

Також в Акті перевірки вказано, що така проведена з відома, та в присутності представників ПАТ "Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство" за дорученнями №5 від 12.01.2017 ОСОБА_6 та б/н від 01.12.2016 ОСОБА_7 Проте у позовній заяві позивач вказує, що жодних письмових доручень вказаним особам позивач не видавав (стор.8 справи), але у рішенні Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.11.2017 по справі №822/2014/17 вказується про дослідження апеляційним судом наявної в матеріалах справи довіреності №5 на ОСОБА_6

При цьому, постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.11.2017 по справі №822/2014/17, зокрема, визнано протиправними дії Головного управління ДФС у Хмельницькій області щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки публічного акціонерного товариства "Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство" з питань достовірності, повноти нарахування та сплати всіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року, на підставі наказу Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 02.02.2017 за № 201 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки публічного акціонерного товариства "Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство" та на підставі наказу Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 9.02.2017 р. № 281 "Про продовження терміну проведення документальної позапланової виїзної перевірки публічного акціонерного товариства "Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство".

Зокрема, у вказаному рішенні вказано, що ОСОБА_6 не є посадовою собою ПАТ "Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство", що має право на отримання під розписку від податкового органу документів, про проведення документальної позапланової перевірки.

Позивач, посилаючись на ч.1 ст.72 КАС України, вважає такі обставини преюдиційними. Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, за змістом вказаної норми учасники адміністративного процесу звільнені від надання доказів на підтвердження саме обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи.

Водночас правова кваліфікація, наведена у чинних рішеннях судів в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, не є обов'язковою для адміністративного суду. Зазначена позиція підтверджується і листом Вищого адміністративного суду України від 14.11.2012 за № 2379/12/13-12, а тому вищевказані доводи позивача є помилковими.

На підставі Акту перевірки, відповідач згідно з п.п.54.3.2 п.54.3 ст.54, п.58.1 ст.58, п.123.1 ст.123 ПК України, за порушення п.288.4, п.п.288.5.1 п.288.5 ст.288 ПК України прийняв оскаржувані податкові повідомлення-рішення (стор.101-105 справи).

Так, перевіркою встановлено, що на порушення п. 288.4, пп.288.5.1 п.288.5 ст. 288 ПК України ПАТ «Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство» занижено орендну плату за землю за період з 01.01.2014 по 31.12.2016 року, зокрема:

- по Сахновецькій с/р - в сумі 114314,95 грн. (в.т.ч. за 2014 р. - 0 грн., за 2015 рік - 0 грн., за 2016 рік - (14 днів 02.2016р. + 10 міс.2016) - 114314,95;

- по Великоберезнянській с/р. - в сумі 120179,26 грн. ( в т. ч. за (9 міс. 2014р) 21486,69 грн, за 2015 рік в сумі 47372,05грн., за 2016р в сумі - 51320,52 грн)

- по Новолабунській с/р - в сумі 456590,6 грн. ( в т. ч. за 9 міс. 2014 р.) 81633,47 грн, за 2015 рік в сумі 179978,03 грн.,за 2016 р. в сумі - 194979,1грн)

- по Онацьковецькій с/р - в сумі 47459,05 грн. ( в т. ч. за (9 міс. 2014р) 8485,18 грн., за 2015 рік в сумі 18707,31 грн., за 2016 р. в сумі - 20266,56 грн.)

- по Бражинецькій с/р - в сумі 22451,79 грн. (в т. ч. за (9 міс. 2014 р.) 4014,13 грн., за 2015 рік в сумі 8850,01 грн., за 2016 р. в сумі - 9587,65 грн).

Відповідно до п. 289.1 ст. 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

В Акті перевірки вказано, що відповідно до листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 11.01.2016 року №6-28-0.22-201/2-16, коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель становлять: 1996 рік - 1,703, 1997 рік - 1,059, 1998 рік - 1,006, 1999 рік - 1,127, 2000 рік - 1,182, 2001 рік - 1,02, 2005 рік - 1,035, 2007 рік - 1,028, 2008 рік - 1,152, 2009 рік - 1,059, 2010 рік - 1,0, 2011 рік -1,0, 2012 рік - 1,0, 2013 рік - 1,0, 2014 рік - 1,249, 2015 рік-1,433. Нормативна грошова оцінка земель за 2002, 2003, 2004 та 2006 роки не індексувалася.

Відповідно до даних Головного управління Держкомзему у Хмельницькій області (ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області) вартість 1 га ріллі по області з Застосуванням коефіцієнтів згідно постанови Кабінету Міністрів України №1185 від 31.10.2011 р. станом на 01.01.2012 р. становить 23016,24 грн., станом на 01.01.2015р - 28748,73 грн., станом на 01.01.2016 р. -34495,59 грн.

Оскаржувані податкові повідомлення-рішення включають суми заниженої орендної плати за 2015-2016 роки.

Позивач вважає, що ним вірно було визначено, задекларовано та сплачено орендну плату протягом 2014-2016 років. При цьому він посилається на те, що розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (п.288.1, п. 288.4 ст. 288 ПКУ). А згідно зі ст. 23 Зокону України «Про оренду землі» орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Згідно підп. 14.1.147 п.14.1 ст. 14 ПК України в редакції на час виникнення спірних правовідносин, плата за землю - це обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до п. 269.1 ст. 269 ПК України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Останні ж, як визначено в підп. 14.1.73 п. 14.1 ст. 14 ПК України, це юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підп. 14.1.136 п.14.1 ст. 14 ПК України).

Відповідно до п. 288.1 ст. 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

При цьому, п.288.5 ст. 288 ПК України встановлено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки, та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Верховним Судом України висловлену правову позицію, зокрема у постановах від 2 грудня 2014 року № 21-274а14 та від 07 квітня 2015 року №21-117а15, відповідно до якої, з набранням чинності ПК України річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам підп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати. При цьому, виходячи із принципу пріоритетності норм ПК України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 ПК, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в жодному разі не може бути меншим, ніж встановлений пунктом 288.5 ст. 288 ПК України.

Отже, законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки, незалежно від того, чи збігається її розмір із визначеним у договорі, тому посилання позивача на сплату орендної плати відповідно до умов договорів є помилковими, оскільки розмір такої плати у спірний період мав становити не нижче того, який встановлений згідно норм ПК України.

Також позивач також вказує на безпідставність застосування відповідачем штрафу в розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання з орендної плати.

Зокрема, згідно з п. 123.1 ст. 123 ПК України, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, на підставах, визначених підпунктами, у тому числі 54.3.2, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання. При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання.

При цьому, за результатом попередньої перевірки ПАТ "Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько - рибоводне підприємство" за період з 01.01.2013 р. по 31.08.2016 р. з питань дотримання вимог податкового законодавства по платі за землю (орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної форми власності) (акт № 153/22-04-13-02/00476808 від 16.09.2016 року) встановлено, що ПАТ "Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько - рибоводне підприємство" порушило вимоги п. 288.1 ст. 288, п. 288.4 ст. 288 Податкового кодексу України, внаслідок чого позивачем занижено орендну плату за землю за період з 01.01.2013 року по 30.07.2016 року (по строку сплати 30.08.2016 р.) на загальну суму 329747,24 грн., в тому числі за 2013 р. - 30336,2 грн., 2014 р. - 116888,97 грн., 2015 р. - 109264,04 грн., 2016 р. (7 місяців) - 73258,03 грн. по договорах оренди, укладених між Порохнянською сільською радою Волочиського району Хмельницької області та ВАТ "Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько - рибоводне підприємство" (тепер - ПАТ "Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько - рибоводне підприємство") код за від 30.05.2008 року за № 04 та від 30.05.2008 року за № 03, також між Наркевицькою селищною радою Волочиського району Хмельницької області та ВАТ "Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько - рибоводне підприємство" (тепер - ПАТ "Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько - рибоводне підприємство") код за від 17.05.2008 року за № 16 та від 17.05.2008 року за № 17.

На підставі акту № 153/22-04-13-02/00476808 від 16.09.2016 року Красилівською ОДПІ ГУ ДФС (Волочиське відділення) в Хмельницькій області 06 жовтня 2016 року винесено податкові повідомлення - рішення № на суму 239063,35 грн. (основний платіж - 191250,68 грн., штрафні санкції - 47812,67 грн.), № на суму 173120,70 грн. (основний платіж - 138496,56 грн., штрафні санкції - 34624,14 грн.).

Вказані податкові повідомлення-рішення були оскаржені в судовому порядку, однак остаточне рішення щодо їх правомірності судом на час розгляду цієї справи прийнято не було (справа №822/2701/16, яка направлена на новий розгляд в результаті скасування рішень попередніх інстанцій згідно ухвали ВАСУ від 04.10.2017).

Отже, згідно ст.123 ПК України, у разі коли контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, то, відповідно, застосовує і штраф. Тобто обов'язок контролюючого органу застосувати штраф у розмірі 50% за повторне допущення платником податків порушення залежить саме від факту вже визначеного (застосованого) такому платнику податків податкового зобов'язання. І такий обов'язок контролюючого органу норми чинного законодавства не пов'язують з узгодженістю визначеного податкового зобов'язання, згідно прийнятого податкового повідомлення-рішення, адже в разі необхідності узгодження такого рішення, контролюючий орган не матиме змоги своєчасно виконати свій обов'язок щодо застосування штрафу у розмірі 50 % у разі повторного визначення суми податкового зобов'язання.

Таким чином, визначений обов'язок контролюючого органу щодо застосування штрафу у розмірі 50% є безумовним і виникає в тому разі, коли контролюючим органом виявлено відповідне порушення та повторного визначено суми податкового зобов'язання.

Враховуючи, що контролюючий орган вже визначав позивачу зменшення суми бюджетного відшкодування та застосовував штраф у розмірі 25% (податкові повідомлення - рішення від 06.10.2016 № , № ), тому відповідно, при повторному визначенні позивачу грошового зобов'язання контролюючий орган має застосувати штраф саме у розмірі 50%.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Частиною 2 цієї ж статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач не довів позовні вимоги, а суб"єкт владних повноважень, який заперечує проти позову, довів законність своїх рішень, що підтверджено доказами, які перевірено судом, тому позов задоволенню не підлягає. При цьому, суд звертає увагу третіх осіб, щорічний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам підп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати, а не дотримання цього фактично порушує права територіальних громад щодо отримання належних їм коштів у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ПК України і ст.ст. 4-15, 41, 70-71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов публічного акціонерного товариства "Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство" №282/17 від 18.08.2017, залишити без задоволення.

Копії постанови надати сторонам, повний текст якої виготовлено 15.12.2017.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Суддя/підпис/А.І. Петричкович
"Згідно з оригіналом" Суддя А.І. Петричкович