Справа № 638/6451/17
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2017 р. Справа № 638/6451/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі
Головуючого судді: Григорова А.М.
Суддів: Подобайло З.Г. , Тацій Л.В.
за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.06.2017р. по справі № 638/6451/17
за позовом ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області
про визнання дій (бездіяльності) протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИЛА:
У квітні 2017 року представник позивача Острицький А.О. звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із адміністративним позовом в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі ГУПФУ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, здійснення перерахунку та виплати пенсії в якому просив суд:
- визнати дії (бездіяльність) Головного Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області, яка полягає в поверненні без виконання довідки військової частини НОМЕР_1 про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії полковнику ОСОБА_1 від 24.03.2017 р. № 82 та довідки квартирно експлуатаційного відділу м. Харків Міноборони про нараховане та виплачене грошове забезпечення полковнику ОСОБА_1 від 23.03.2017 р. № 1347, нарахуванні та виплаті пенсії ОСОБА_1 з 28.12.2016 р. без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірах зазначених у довідці військової частини НОМЕР_1 про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії полковнику ОСОБА_1 від 24.03.2017 р. № 82 та довідці квартирно експлуатаційного відділу м. Харків Міноборони про нараховане та виплачене грошове забезпечення полковнику ОСОБА_1 від 23.03.2017 р. № 1347 протиправними.
- зобов`язати Головне управління Фонду України в Харківській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з 28.12.2016 р. в розмірі якій обчислено з грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірах зазначених у довідці військової частини НОМЕР_1 про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії полковнику ОСОБА_1 від 24.03.2017 р. № 82 та довідці квартирно експлуатаційного відділу м. Харків Міноборони про нараховане та виплачене грошове забезпечення полковнику ОСОБА_1 від 23.03.2017 р. № 1347, здійснити виплату суми перерахунку, починаючи з 28.12.2016 р.; подати протягом п`ятнадцяті днів, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст. 267 КАС України.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач проходив військову службу у Збройних Силах України та під час проходження військової служби позивач отримував у складі грошового забезпечення щомісячну додаткову грошову винагороду, грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію та одноразову грошову допомогу при звільненні.
27.12.2016 р. позивач був звільнений з військової служби у Збройних Силах України. При оформленні документів для призначення пенсії військова частина НОМЕР_1 та квартирно - експлуатаційний відділ м. Харків помилково не зазначили в довідках про додаткові види грошового забезпечення відомості про щомісячну додаткову грошову винагороду, грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію та одноразову грошову допомогу при звільненні які позивач отримував під час проходження військової служби. Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі ГУ ПФУ) протоколом від 28.12.2016 року призначило позивачу пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» на підставі подання Харківського обласного військкомату від 02.02.2017 р. № 3111 з 28.12.2016 р. та розрахував розмір пенсії позивачу на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії полковнику ОСОБА_1 від 24.01.2017 р. № 16 та довідки квартирно експлуатаційного відділу м. Харків Міноборони про нараховане та виплачене грошове забезпечення полковнику ОСОБА_1 від 02.02.2017 р. № 35.
Згодом військова частина НОМЕР_1 та квартирно експлуатаційний відділ м. Харків Міноборони надали позивачу нові довідки про додаткові види грошового забезпечення які містять відомості про щомісячну додаткову грошову винагороду, грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію та одноразову грошову допомогу при звільненні які позивач отримував під час проходження військової служби.
Позивач звернувся до ГУ ПФУ із заявою від 28.03.2017 про перерахунок невірно обчисленої пенсії при призначенні та виплаті пенсії з грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні розмір яких зазначений у довідках військової частини НОМЕР_1 про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії полковнику ОСОБА_1 від 24.03.2017 р. № 82 та Квартирно експлуатаційний відділ м. Харків Міноборони про нараховане та виплачене грошове забезпечення полковнику ОСОБА_1 від 23.03.2017 р. № 1347. Зазначену заяву та нові довідки ГУ ПФУ отримав 28.03.2017. У визначений законодавством строк ГУПФУ не здійснило перерахонок розміру пенсії позивачу та листом від 05.04.2017 р. № 613/С-14 ГУПФУ відмовило позивачу в перерахунку пенсії та повернуло без виконання нові довідки про грошове забезпечення для обчислення пенсії.
Позивач посилаючись на висновки Верховного Суду України, які висловлені в постановах від 10.03.2015 р. та від 20.10.2015 р (справа № 21-70а15 та № 21-2942а15 відповідно) вважає, що щомісячна додаткова грошова винагорода, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, одноразова грошова допомога при звільненні з яких сплачено страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.
Позивач вважає, що ГУ ПФУ не мав законних підстав не здійснити позивачу у встановлений законодавством час перерахунок розміру пенсії у звязку із наданням до ГУПФУ нових відомостей про отримання додаткових видів грошового забезпечення.
Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.06.2017 р. адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій (бездіяльності) протиправними, зобов`язання вчинення певні дії - задоволено . Визнано дії (бездіяльність) головного Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області, яка полягає в поверненні без виконання довідки військової частини НОМЕР_1 про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії полковнику ОСОБА_1 від 24.03.2017 р. № 82 та довідки квартирно експлуатаційного відділу м. Харків Міноборони про нараховане та виплачене грошове забезпечення полковнику ОСОБА_1 від 23.03.2017 р. № 1347, нарахуванні та виплаті пенсії ОСОБА_1 з 28.12.2016 р. без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірах зазначених у довідці військової частини НОМЕР_1 про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії полковнику ОСОБА_1 від 24.03.2017 р. № 82 та довідці квартирно експлуатаційного відділу м. Харків Міноборони про нараховане та виплачене грошове забезпечення полковнику ОСОБА_1 від 23.03.2017 р. № 1347 протиправними. Зобов`язано головне управління Пенсіонного Фонду України в Харківській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з 28.12.2016 р. в розмірі якій обчислено з грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірах зазначених у довідці військової частини НОМЕР_1 про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії полковнику ОСОБА_1 від 24.03.2017 р. № 82 та довідці квартирно експлуатаційного відділу м. Харків Міноборони про нараховане та виплачене грошове забезпечення полковнику ОСОБА_1 від 23.03.2017 р. № 1347, здійснити виплату суми перерахунку, починаючи з 28.12.2016 р.; подати протягом п`ятнадцяті днів, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст. 267 КАС України.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подало апеляційну скаргу в якій зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області не погоджується із вказаною постановою, вважає її безпідставною та такою, що прийнята з порушенням норм матеріального права. Відповідно до частини 3 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб. звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року №2262 (в редакції закону від 25.06.2009р. N 1567/УГ яка діяла на час призначення пенсії позивачу), пенс особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 22 грудня 2010 р. № 1170 «Про затвердження переліку видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» одноразова грошова допомога при звільненні та індексація виплачується за рахунок коштів роботодавця, а також на зазначені виплати не нараховується єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, тобто дані виплати не можуть бути зараховані до додаткових видів грошового забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_1 . Зазначають, що на підставі грошового атестата, довідки військової частини НОМЕР_1 від 24.01.2017 року та довідки квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова Міністерства оборони України від 02.02.2017 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області позивачу було призначено пенсію з 28.12.2016 року з наступних видів грошового забезпечення: осадовий оклад; оклад за військове звання; процентна надбавка за вислугу років 40%; середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці: надбавка за виконання особливо важливих завдань 50%, надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці 10%, премія 380%, основний розмір пенсії 70% грошового забезпечення . Перелік видів грошового забезпечення з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення є вичерпним. Таким чином, при призначенні пенсії головним управлінням ПФУ в Харківській області додержані вимоги ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та п. 7 постанови КМУ № 393 від 17.07.1992р. Повноважень щодо внесення змін в документи, які були надані на позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 і на підставі яких була перерахована пенсія, у органів Пенсійного фонду України не має. Посилаються на те, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та одноразова грошова допомога при звільненні не зазначена у довідках, наданих військовою частиною НОМЕР_1 та квартирно-експлуатаційним відділом м. Харкова Міністерства оборони України. Таким чином правових підстав для їх включення до розрахунку пенсії немає, оскільки вказані види виплат не можуть вважатися тими складовими грошового забезпечення військовослужбовця при звільненні, з яких може обчислюватися сума пенсії, оскільки вони є тимчасові, нефіксовані, нещомісячні виплати та мають несистематичний характер. Вказують, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально - побутових питань, індексація та одноразова допомога при звільненні не відносяться до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, встановлених законодавством України. Також зазначають, що індексація не є постійною виплатою, а залежить від індексу споживчих цін. Посилаються на те, що згідно п.п. 3 п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007 року № 1294 (в редакції на час призначення пенсії) надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надавати військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при щорічній основній відпустці у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення. Пунктом 9 Постанови № 1294 зазначено, що видатки, пов`язані з набранням чинності цією постановою, здійснюються в межах асигнувань на грошове забезпечення, передбачених у державному бюджеті для утримання державних органів. Відповідно зазначені виплати є одноразові та не мають постійної виплата, а їх розмір та можливість виплати залежить від певних обставин. Відповідно до п.2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII, військовослужбовцям при звільненні з військової служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Дана виплата є одноразовою та не має систематичний характер, що не входить до грошового забезпечення при призначенні пенсії. Аналіз вищезазначених нормативно-правових документів, дає підстави вважати, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні - мають тимчасовий характер, залежать від певних обставин, їх розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, тому вони не включаються до складу грошового забезпечення при звільненні з військової служби. На підставі вищевикладеного просять скасувати постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.06.2017 року. Ухвалити нову постанову, якою відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Представником позивача до суду подані заперечення на апеляційну скаргу та додаткові пояснення по справі, в яких зазначає, що стосовно сплати єдиного внеску на загальнодержавне соціальне страхування із спірних складових грошового забезпечення, то матеріали справи містять довідку КЕВ м. Харків від 01.11.2017 р. № 170/206 про нараховане та виплачене грошове забезпечення та нараховані, утримані суми єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування. Зазначеною довідкою підтверджується що суми єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування на грошове забезпечення полковника ОСОБА_1 утримані з грошового забезпечення та сплачені повністю до визначених державних органів. Просить апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Апеляційна скарга розглядається відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що позивач проходив дійсну військову службу в Збройних Силах України. 28.12.2016 року ГУПФУ призначило позивачу пенсію за вислугою років відповідно до Закону № 2262-XII як особі яка звільнена з військової служби. Позивач перебуває на пенсійному обліку у ГУПФУ. ГУПФУ виплачує позивачу пенсію в розмірі якій обчислений з грошового забезпечення без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні.
При оформленні документів для призначення пенсії військова частина НОМЕР_1 та квартирно - експлуатаційний відділ м. Харків помилково не зазначили в довідках про додаткові види грошового забезпечення відомості про щомісячну додаткову грошову винагороду, грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію та одноразову грошову допомогу при звільненні які позивач отримував під час проходження військової служби та з яких було утримано єдиний соціальний внесок при оформленні документів для призначення пенсії.
Згодом військова частина НОМЕР_1 та квартирно - експлуатаційний відділ м. Харків склали нові довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії позивачу.
Позивач звернувся до ГУ ПФУ із заявою від заявою від 28.03.2017 про перерахунок невірно обчисленої пенсії при призначенні та виплаті пенсії з грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні розмір яких зазначений у довідках військової частини НОМЕР_1 про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії полковнику ОСОБА_1 від 24.03.2017 р. № 82 та Квартирно експлуатаційний відділ м. Харків Міноборони про нараховане та виплачене грошове забезпечення полковнику ОСОБА_1 від 23.03.2017 р. № 1347. До зазначеної заяви додано оригінали нових довідок. Зазначену заяву та нові довідки ГУ ПФУ отримав 28.03.2017. Листом від 05.04.2017 р. № 613/С-14 ГУПФУ відмовило позивачу в перерахунку пенсії та повернуло без виконання нові довідки про грошове забезпечення для обчислення пенсії. У визначений Законом України № 2262-12 час ГУПФУ не здійснило перерахунок пенсії позивачу.
Проте, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції , виходячи з наступного.
Відповідно до частини першої статті 43 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон України № 2262-ХІІ) пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-ІV).
Пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина друга статті 43 Закону № 2262-ХІІ).
Відповідно до частини третьої статті 43 Закону № 2262-XII (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Частиною третьою цієї ж статті даного Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 7 Постанови Кабінету Міністрів України № 393 1992 року пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України " Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі Закон України № 2011-ХІІ).
Військовослужбовцям у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Частиною першою статті 9 Закону № 2011-ХІІ установлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частиною другою цієї статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Постановою Кабінету Міністрів України № 1294 від 07.11.2007 року (далі Постанова КМУ № 1294) упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови).
Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток №25 до постанови № 1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов`язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону № 2011-ХІІ), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.
Законом № 2011-ХІІ також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).
Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою КМУ № 1294 та Інструкцією. Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).
Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.
Одноразова грошова допомога при звільненні передбачена статтею 15 Закону №2011-ХІІ.
Згідно зі статтею 41 Закону № 1058-ІV до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.
Отже, зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону № 2011-ХІІ відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.
Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що грошова винагорода, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.
Враховуючи вищевикладені обставини, позивачу відповідачем неправомірно відмовлено в перерахуванні пенсії, не включивши в розрахунок суму щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, на які було нараховано, утримано та перераховано внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Аналогічна правова позиція вже була висловлена Верховним Судом України у постановах від 20.02.2012 по справі № 21-430а11, від 14.05.2013 р. по справі 21-125а13, від 28.05.2013 р. по справі № 21-97а13, від 03.06.2014 р. по справі № 21-134а/14.
Відповідно до ч. 4 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Відповідно до ч. 3 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може встановити нові обставини, якщо вони не встановлювалися судом першої інстанції у зв`язку із неправильним застосуванням норм матеріального права.
Колегія суддів, враховуючи положення ч. 4 ст.11 та ч. 3 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне дослідити витребувані протокольною ухвалою суду додаткові докази по справі, а саме надану відповідачем довідку № 170/206 від 01.11.2017 р.
Згідно довідки № 170/206 , виданої Міністерством оборони України Квартирно - експлуатаційним відділом м. Харків від 01.11.2017 р. вбачається що з сум нарахованої одноразової грошової допомоги при звільненні страхові внески згідно діючого законодавства на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування не сплачувались (а.с. 112).
В даній довідці зазначено, що суми утриманого єдиного внеску з сум індексації грошових доходів населення утримувались з квітня 2015 р. по листопад 2015р. при її виплаті.
Також в даній довідці зазначено, що суми утриманого єдиного внеску з сум винагороди під час звільнення в запас утримані не були .
Відповідно дана сума грошового забезпечення, винагороди під час звільнення в запас, не може бути включена у розрахунок пенсії та відповідно позов в цій частині не може бути задоволений.
Оскільки компетентним органом, Міністерством оборони України Квартирно - експлуатаційним відділом м. Харків, видано довідку № 170/206 від 01.11.2017 р. з якої вбачається, що суми єдиного внеску з сум винагороди під час звільнення в запас утримані не були (інші надані сторонами довідки не визначають факт сплати єдиного внеску з сум винагороди під час звільнення в запас), таким чином у відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, відсутні правові підстави для здійснення перерахунку пенсії з урахування даного виду грошового забезпечення.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 10.03.2015 (справа № 21-70а15).
Зазначеною постановою Верховного Суду України від 10.03.2017 р. чітко визначено, що одноразова грошова допомога при звільненні з якої сплачені страхові внески відноситься до складу грошового забезпечення.
Аналогічна позиція міститься і в вищезазначених рішеннях Верховного Суду України.
По даній справі, судом було встановлено, що страхові внески з сум винагороди під час звільнення в запас сплачені не були .
Відповідно до ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
Таким чином позивач відповідно до вимог статті 43 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі Закон № 2262-ХІІ) у зв`язку з нарахуванням військовослужбовцям щомісячної додаткової грошової винагороди має право на врахування при обчисленні пенсії щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації .
Вимоги позивача в частині проведення перерахунку пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення підлягають частковому задоволенню.
Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 р. №45 встановлений порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Порядок № 45).
Відповідно до п. 3 Порядоку № 45 на підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 (далі - довідка) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.
В нашому випадку компетентним органом який видає відповідну довідку для проведення перерахунку пенсії позивача є Міністерство оборони України Квартирно - експлуатаційним відділ м. Харків.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів не приймає до уваги доводи представника позивача, що саме Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області приймає рішення щодо включення сум винагороди під час звільнення в запас в довідку про додаткові види грошового забезпечення.
Посилання представника позивача в запереченнях на апеляційну скаргу та в додаткових поясненнях на рішення Вищого адміністративного суду України та на рішення Харківського апеляційного адміністративного суду є не обґрунтованим. Дані судові рішення не є рішенням які підпадають під застосування статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства, та таким що мають преюдиційне значення для вирішення справи.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо зобов`язання Головного Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області "виплачувати" пенсію з 28.12.2016 року в розмірі якій обчислено з грошового забезпечення, оскільки застосовуючи даний термін суд фактично вирішив питання на майбутнє .
Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Згідно з вимогами частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Виходячи з системного тлумачення зазначених положень законодавства вбачається, що особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб`єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач. Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.
Тобто, в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним за встановленням судом факту їх порушення.
Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Таким чином, для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.
Верховний Суд України, розглядаючи справу № 21-438а12, у своїй постанові від 26 березня 2013 року прийшов до правового висновку про те, що відповідно до ч. 1 статті 2, п.п. 6, 8 ч. 1 статті 3, ч. 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом захисту в адміністративному судочинстві є саме порушені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або їхніх посадових чи службових осіб права та інтереси позивачів.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі ч.1, 4 ст.202 КАС України з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.
Крім того, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості застосування судом першої інстанції судового контролю шляхом зобов`язання надати звіт, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Вказаній нормі кореспондуються положення абз. 7 п. 4 ч. 1 ст. 163, абз. 5 п. 4 ч. 1 ст. 207 КАС України, згідно з якими у резолютивній частині постанови суду першої чи апеляційної зазначається встановлений судом строк для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіт про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.
Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень-відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може під час прийняття постанови у справі. Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої, апеляційної чи касаційної інстанцій, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу. У разі звернення позивача із заявою про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення після прийняття постанови у справі суд ухвалою відмовляє у задоволенні такої заяви, оскільки, згідно з ч. 4 ст. 257 КАС України в подальшому, примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".
Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи, колегія суддів дійшла висновку, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання постанови, є правовим наслідком судового рішення і саме в резолютивній його частині має бути визначено обов`язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за невиконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може лише під час прийняття постанови у справі.
Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.
У Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати протягом п`ятнадцяті днів, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст. 267 КАС України.
Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254, 267 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.
Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.06.2017р. по справі № 638/6451/17 скасувати .
Прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.
Визнати дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області в частині відмови ОСОБА_1 в перерахуванні розміру призначеної пенсії з 28.12.2016 року з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації в розмірах зазначених у довідці № 170/206 , виданої Міністерством оборони України Квартирно - експлуатаційним відділом м. Харків від 01.11.2017 р. протиправними.
Зобов`язати Головне управління Фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію починаючи з 28.12.2016 року в розмірі який обчислений із грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації в розмірах зазначених у довідці № 170/206 , виданої Міністерством оборони України Квартирно - експлуатаційним відділом м. Харків від 01.11.2017 р.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати протягом п`ятнадцяті днів, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст. 267 КАС України.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Григоров А.М.
Судді(підпис) (підпис) Подобайло З.Г. Тацій Л.В.
Повний текст постанови виготовлений 18.12.2017 р.