Справа № 713/1706/17
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 713/1706/17

Головуючий у 1-й інстанції: Пилип'юк І.В.

Суддя-доповідач: Кузьмишин В.М.

14 грудня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Боровицького О. А. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вижницької міської ради Чернівецької області на постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 02 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вижницької міської ради Чернівецької області про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

в жовтні 2017 року позивач звернулась до Вижницького районного суду Чернівецької області з адміністративним позовом до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вижницької міської ради Чернівецької області про визнання дій відповідача незаконними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення № 22 від 21.09.2017 року на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю у діях позивача складу адміністративного правопорушення та закриття провадження у справі.

Постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 02 листопада 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 02 листопада 2017 року та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Сторони в судове засідання не з'явилися, повноважних представників до суду не направили, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, 20 серпня 2017 року відносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ГП №706447, яким встановлено, що ОСОБА_2 20.08.2017 року о 00 год. 30 хв. надавала інтернет-послуги закладу Української національної лотереї у АДРЕСА_1, чим порушила режим роботи, встановлений Вижницькою міською радою.

21 вересня 2017 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Вижницької міської ради було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення №22 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.155 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Вважаючи вказану постанову незаконною, позивач оскаржила її в судовому порядку.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з його обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з частиною l статті 218 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 45, 46, 92, 99, 103-1 - 104-1, статтею 136 (за вчинення порушень на автомобільному транспорті), статтями 138, 141, 142, 149-152, частинами першою та другою статті 152-1, частиною першою статті 154, статтями 155, 155-2, частиною другою статті 156, статтями 156-1, 156-2, 159, статтею 175-1 (за) порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181, статтею 181-1, частиною першою статті 182, статтями 183, 185-12, 186, 186-1,189, 189-1,196,212-1 цього Кодексу.

Відповідно до статті 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадові особи встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючим в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколу про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 155 КпАП України визначено, що порушення правил торгівлі, виконання робіт і надання послуг працівниками торгівлі, громадського харчування та сфери послуг, громадянами, які займаються підприємницькою діяльністю тягне за собою накладення штрафу від одного до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини 3 статті 155 КпАП України дії, передбачені частинами першою та другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення, тягнуть за собою накладення штрафу від п'яти до двадцяти семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 30 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать і делеговані повноваження, зокрема, встановлення за погодженням із власниками зручного для населення режиму роботи розташованих на відповідній території підприємств, установ та організацій сфери обслуговування незалежно від форм власності.

За правилами частини 9 статті 6 Закону України "Про державні лотереї в Україні" від 06.09.2012 року № 5204-VI органи місцевого самоврядування та місцеві органи виконавчої влади зобов'язані сприяти розвитку і поширенню державної лотереї на відповідних територіях.

Відповідно до частини 5 статті 9 вказаного Закону розповсюдження державних лотерей фізичними та юридичними особами відповідно до укладених з оператором державних лотерей договорів не потребує будь-яких дозволів.

Розповсюдження державних лотерей здійснюється будь-де на території України та у будь-який спосіб, не заборонений законодавством. Розповсюджувачі державних лотерей самостійно обирають місця для такої діяльності.

Таким чином, з аналізу вищезазначених правових норм вбачається, що саме органи місцевого самоврядування повинні погоджувати з суб'єктами господарювання зручний для них режим роботи, а не навпаки, та окрім того, зобов'язані сприяти розвитку і поширенню державної лотереї. Варто також зазначити, що стаття 30 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР не надає відповідачу будь-яких повноважень на видачу дозвільних документів.

Також, як встановлено з наявного в матеріалах справи додатку №1/538 до договору №1730/02 від 12 листопада 2016 року, укладеного між підприємством з 100% іноземними інвестиціями "Українська Національна Лотерея" та ТОВ "СПОРТ-ЛОТО" на виконання вищезазначеного договору, сторони погодилися з місцями розташування десяти лотерейних терміналів за адресою АДРЕСА_2 з режимом роботи--цілодобово.

Таким чином, вищезазначене свідчить, що діяльність позивача здійснювалася у часових межах встановленого режиму роботи, який був обумовлений в договорі між підприємством "Українська Національна Лотерея" та ТОВ "СПОРТ-ЛОТО".

Крім того, колегія суддів зазначає, що у виконавчих комітетів місцевих рад відсутні повноваження щодо встановлення режиму роботи підприємств, установ, організацій, які не належать до комунальної власності, без погодження такого режиму із власником.

Отже, судова колегія, переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Згідно зі статтею 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак оскаржувану постанову необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вижницької міської ради Чернівецької області залишити без задоволення, а постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 02 листопада 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Боровицький О. А. Сушко О.О.