Справа № 208/2339/17
Суддя: Івченко Т. П.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 208/2339/17
№ провадження 2-а/208/178/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 грудня 2017 р. м. Кам'янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

Головуючого, судді - Івченко Т.П.,

При секретарі - Корнієнко К.Є.,

за участі:

Представника відповідача -2: Кабінету Міністрів України - Вольховського П.Ю.,

Розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кам'янське Дніпропетровської області адміністративний позов ОСОБА_2 до відповідача - 1: Кам'янське об'єднане управління Пенсійного фонду України, відповідача - 2: Кабінету Міністрів України «про виплату надбавки до пенсії за віком, згідно до статті 21 розділу 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд -

встановив:

До Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області 28.04.2017 року звернувся ОСОБА_2 із позовом до відповідача - 1: Кам'янське об'єднане управління Пенсійного фонду України, відповідача - 2: Кабінету Міністрів України «про виплату надбавки до пенсії за віком, згідно до статті 21 розділу 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за яким позивач просить суд зобов'язати Кам'янське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області виплатити йому борг у розмірі 9900 грн. згідно статті 21 розділу 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобов'язати Кам'янське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області відшкодувати моральні збитки у розмірі 60000 грн.; зобов'язати Кам'янське об'єднане управління Пенсійного фонду України відшкодувати 17 грн. на виготолення копій та канцелярські товари для подання позовної заяви; зобов'язати Кабінет Міністрів України виконувати ст. 1-11 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме, щоб відповідач - 2 притягнув до відповідальності посадових осіб, які не виконують стосовно нього ст. 46 Конституції України, статтю 21 розділу 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закони України «Про державний бюджет України на 2015 рік», «Про державний бюджет України на 2016 рік», «Про державний бюджет України на 2017 рік».

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що перебуває на обліку в Дніпродзержинському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області та з 26.02.2014р. отримує пенсію за віком по Списку №1 відповідно до п.«а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Розмір пенсії, з урахуванням державної адресної допомоги, передбаченої постановою КМУ від 26.03.2008р. №265, на момент звернення до суду становив 949 грн.

Такий розмір пенсії відповідав розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що був встановлений законом до 01.09.2015р.

Із зміною розміру прожиткового мінімуму в Україні, розмір пенсії позивача збільшено не було.

При цьому, розмір пенсії позивача залишався незмінним та становив 949 грн. до листопада 2016 року, а з грудня 2016 року становить 961 грн. 97 коп. Позивач зазначив, що розмір пенсії, відповідно до ст. 46 Конституції України не може бути меншим розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Також позивач зазначив, що має на своєму утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, при цьому, згідно до статті 21 розділу 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення», йому повинна бути встановлена надбавка в розмірі соціальної пенсії. Заборгованість з такого виду виплат з 01.08.2014 року по 28.04.2017 року складає 9900 грн.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі, суд вважає можливим розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача - 1 Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, надав суду заперечення, надані до суду стосовно позову ОСОБА_2, зі змісту якого вбачається наступне:

Відповідно до ст. 28 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон України № 1058-ІУ), зі змінами, внесеними Законом України від 08.07.2011 року № 3668-УІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи»:

- мінімальний розмір пенсії за віком, яка призначена до 01.10.2011 року за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу, а мінімальний розмір пенсії за віком, яка призначена або перерахована з урахуванням стажу та заробітку після 01.10.2011 року за наявності у чоловіків 35, а у жінок - 30 років страхового стажу встановлюється на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Розмір пенсії залежить від тривалості стажу та розміру заробітної плати.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії (Зп) визначає за формулою відповідно до ст. 40 Закону України № 1058-ІV: Зп = Зс х Кз, де:

Зс - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особи в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначе показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фон України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи. Коефіцієнт заробітної плати (Кз) визначається шляхом ділення фактичної заробітної плати застрахованої особи на величину середньої заробітної плати в Україні за відповідний період у розрізі кожного місяця.

Усі помісячні коефіцієнти підсумовуються і поділяються на кількість міся страхового стажу. Виходить середньоарифметичний коефіцієнт заробітку.

Кз = Ск : К, де:

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + Кзn);

К - кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієн заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Коефіцієнт страхового стажу (Кс), що застосовується для обчислені розміру пенсії, визначається за формулою відповідно до ст. 25 Закону Україї № 1058-ІV:

Кс = (См х Вс): (100% х 12), де: См - сума місяців страхового стажу;

Вс - визначена законом величина оцінки одного року страхового стажу (відсотках). За період участі тільки в солідарній системі величина оцінк одного року страхового стажу дорівнює 1,35 %.

Коефіцієнт страхового стажу в новій системі пенсійного страхування відіграє ключову роль, оскільки цей показник є складовою частиною формули обчислення пенсії і безпосередньо впливає на розмір пенсії - чим довший страховий стаж, тим більший розмір пенсії.

Стаж роботи на підземних роботах , на роботах з особливо шкідливими особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професії посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стаж) додатково зараховується по одному року.

Відповідно до абзацу 1 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 року № 265 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян» , у разі коли щомісячний розмір пенсійних виплат, державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, крім осіб, зазначених у п.1 Постанови (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною), не досягає 1312 гривень, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру.

ОСОБА_2 перебуває на обліку в Кам'янському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області та отримує пенсію за віком по Списку № 1 відповідно до ст. 13 п. «а» Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення». Не працює з 17.07.2014 року.

За матеріалами пенсійної справи пенсію обчислено із стажу зарахованому по 31.03.2012 року, що становить 20 років 19 днів, в тому числі по Списку № 1 - 7 років 5 місяців 8 днів та заробітної плати за період роботи з 01.05.1988 по 30.04.1993 та даних системи персоніфікованого обліку з 01.01.2004 по 31.12.2004, з 01.04.2005 по 31.12.2008, з 01.07.2009 по 09.09.2009, з 01.10.2009 по 09.10.2009, з 01.11.2009 по 08.11.2009, з 01.12.2009 по 08.12.2009, з 01.01.2010 по 07.01.2010, з 01.02.2010 по 06.02.2010, з 01.03.2010 по 07.03.2010, з 01.04.2010 по 06.04.2010, з 01.05.2010 по 07.05.2010, з 01.06.2010 по 06.06.2010, з 01.07.2010 по 31.12.2011, з 01.01.2012 по 31.03.2012.

Індивідуальний коефіцієнт стажу з урахуванням вартості одного року страхового стажу 1,35 складає 0,36450 = (20 років + 7 років Списка № 1) х 12 місяців = (324 місяці : 12 : 100) х 1,35.

Індивідуальний коефіцієнт заробітку після оптимізації складає 0,71973.

Заробіток для обчислення пенсії з урахуванням середньої заробітної плати по народному господарству за 2013 рік складає 1943,98 грн. (2700,98 грн. х 0,71973).

Основний розмір пенсії за віком становить 708,58 грн. (2700,98 грн. х 0,71973 х 0,36450).

Станом на 01.06.2017 загальний розмір пенсії ОСОБА_2 складає 1012,11 грн., до виплати - 506,06 грн.:

708,58 грн. - розмір пенсії за віком (2700,98 грн. х 0,71973 х 0,36450);

303,53 грн. - доплата до прожиткового мінімуму 1312,00 грн. при неповному стажі 20 років, у тому числі Список № 1 - 7 років (324 міс. х 1312,00): 420 міс = 1012,12 - 708,58 = 303,54 );

506,05 грн. - відрахування аліментів на двох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4

З урахуванням вищенаведеного, представник відповідача вказав, що, пенсія позивача розрахована та виплачується у розмірі, встановленому чинним законодавством, а вимоги позивача є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Що стосується відшкодування моральної шкоди, то представник відповідача послався на те, що обставини, внаслідок яких позивач звернувся із позовом щодо порушення його прав, не є наслідком дій з боку Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, тому вимоги позивача про стягнення з управління моральної чи матеріальні шкоди, у цій справі необгрунтовані.

Представник відповідача - 2 Кабінету Міністрів України в судовому засіданні проти задоволення позову ОСОБА_2 заперечував, вказав, що питання щодо призначення, перерахунку та виплати пенсій відноситься саме до повноважень Міністерства соціальної політики України, а не до компетенції Кабінету Міністрів України.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 перебуває на обліку в Дніпродзержинському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області та з 26.02.2014 року отримує пенсію за віком по Списку №1 відповідно до п.«а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Розмір пенсії, з урахуванням державної адресної допомоги, передбаченої постановою КМУ від 26.03.2008р. №265, на момент звернення позивача до суду, становив 949 грн.

Такий розмір пенсії відповідав розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що був встановлений законом до 01.09.2015р.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 01.01.2017 р. становив 1247 грн.

Із зміною розміру прожиткового мінімуму розмір пенсії позивача збільшено не було.

В той же час, з наданого розпорядження від 22.06.2017 року (а.с.23) вбачається, що розмір пенсії позивача становить 961 грн. 97 коп.

Відповідно до ст..46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже, зазначеними положеннями Конституції України, які є нормою прямої дії, імперативно визначено, право громадян на пенсії інші види соціальних виплат та допомоги, які є основним джерелом існування, та які б забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Застосовуючи такий фундаментальний принцип адміністративного судочинства, як принцип верховенства права, відповідно до якого, зокрема, права людини визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суд приходить до висновку про наявність підстав стверджувати про порушення прав позивача у спірних правовідносинах, оскільки розмір його пенсії, яка є єдиним джерелом його існування є нижчим, ніж прожитковий мінімум, встановлений законом.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення судового рішення, яке направлено на захист прав позивача.

Визначаючи державний орган, на який має бути покладений обов'язок щодо відновлення порушеного права позивача, суд виходить з наступного.

Відповідно до Положення про Міністерство соціальної політики України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року №423, Міністерство соціальної політики України (Мінсоцполітики) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України і який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, зайнятості населення та трудової міграції, трудових відносин, загальнообов'язкового державного соціального та пенсійного страхування, соціального діалогу, соціального захисту, волонтерської діяльності, з питань сім'ї та дітей, оздоровлення та відпочинку дітей, усиновлення та захисту прав дітей, запобігання насильству в сім'ї, протидії торгівлі людьми, захисту прав депортованих за національною ознакою осіб, які повернулися в Україну, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики щодо пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню, соціального захисту ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, зокрема забезпечення їх психологічної реабілітації, санаторно-курортного лікування, технічними та іншими засобами реабілітації, житлом, надання освітніх послуг, організації поховання, соціальної та професійної адаптації військовослужбовців, які звільняються, осіб, звільнених з військової служби, та учасників антитерористичної операції, у сфері промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами, здійснення державного гірничого нагляду, здійснення державного нагляду та контролю за додержанням вимог законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно із ст. 58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов'язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Відповідно до п.2 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №280 від 23.07.2014р., Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Згідно із п.7 зазначеного Положення, Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Таким чином, саме Пенсійний фонд України, який реалізує свої повноваження через утворенні територіальні органи, наділений повноваженнями щодо призначення пенсії. Отже, Дніпродзержинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, як територіальний орган Пенсійного фонду України, є відповідальним за призначення пенсії позивачу та визначення її розміру, який би відповідав вищенаведеним положенням Конституції України, що визначають права громадянина.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що обов'язок по відновленню порушених прав позивача повинен бути покладений на - 1: Кам'янське об'єднане управління Пенсійного фонду України.

Враховуючи зміст та обсяг заявлених позивачем вимог, в частині невідповідності розміру виплачуваної пенсії, суд вважає, що необхідним та достатнім способом відновлення порушеного права є зобов'язання Дніпродзержинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з 01.05.2017 р. - дня розрахунку пенсії за новою формулою, здійснити перерахунок призначеної пенсії позивачу, з урахуванням положень ст..46 Конституції України, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом, та зобов'язати виплатити недоплачені суми пенсійних виплат.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_2 про зобов'язання Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області виплатити йому борг у розмірі 9900 грн. згідно статті 21 розділу 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення», то такі вимоги задоволенню не підлягають. Так, згідно ст. 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до пенсії за віком, у тому числі обчисленої в мінімальному розмірі, встановлюються такі надбавки непрацюючим пенсіонерам, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім'ї (статті 37, 38, 40, 41), - на кожного непрацездатного члена сім'ї в розмірі соціальної пенсії, передбаченої для відповідної категорії непрацездатних.

Статею 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення», непрацездатними членами сім'ї вважаються діти, брати, сестри й онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років, при цьому брати, сестри й онуки - за умови, якщо вони не мають працездатних батьків.

Таким чином, наявність у ОСОБА_2 неповнолітніх дітей не є підставою для застосування положень статті 21 розділу 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Так само, позовні вимоги про зобов'язання Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України відшкодувати 17 грн. на виготолення копій та канцелярські товари для подання позовної заяви задоволенню не підлягають, оскільки, в порушення вимог ст. 71 КАС України, не підтверджені позивачем відповідними доказами.

Щодо заявлених вимог про відшкодування моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з заявленого позову, завданою моральною шкодою позивач вважає різницю між нарахованою пенсію та фактичним прожитковим мінімумом.

Відповідно до ч.2 ст.23 Цивільного кодексу України, моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Отже, сам факт наявності невиплаченої різниці між нарахованою пенсію та фактичним прожитковим мінімумом не може свідчити про заподіяння особі моральної шкоди. Такі обставини свідчать лише про заподіяння особі матеріальної шкоди у вигляді недоотриманих сум пенсійних виплат. При цьому, суд враховує, що будь-якого іншого обґрунтування заподіяння моральної шкоди позивачу, заявлений позов не містить.

З огляду на зазначене, суд не вбачає підстав для ухваленні рішення про відшкодування моральної шкоди.

Керуючись вимогами ст.. 46 Конституції України, ст.ст. 13, 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.. 19, 20 Закону України «Про Кабінет Міністрів України», Положенням про Пенсійний фонд України, ч. 2 ст. 23 ЦК України, ст.ст. 9, 11, 69-86, 128, 158-163, 167 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до відповідача - 1: Кам'янське об'єднане управління Пенсійного фонду України, відповідача - 2: Кабінету Міністрів України «про виплату надбавки до пенсії за віком, згідно до статті 21 розділу 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - задовольнити частково.

Зобов'язати відповідача - 1: Кам'янське об'єднане управління Пенсійного фонду України, здійснити перерахунок виплат призначеної пенсії ОСОБА_2, з урахуванням положень ст.. 46 Конституції України, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом, та зобов'язати виплатити недоплачені суми пенсійних виплат за період з 01.05.2017 року.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Івченко Т. П.