Справа № 243/9310/17
Суддя: Сидоренко І. О.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2017 року м. Слов'янськ

приміщення суду за адресою: м. Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

Слов'янський міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Сидоренко І.О.,

при секретарі судового засідання Рудь Т.В.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Винник О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі № 11 Слов'янського міськрайонного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці і соціального захисту населення Слов'янської міської ради Донецької області про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Слов'янського міськрайонного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління праці і соціального захисту населення Слов'янської міської ради Донецької області про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії. Дана позовна заява мотивована тим, що позивач з 2014 року у зв'язку із проведенням антитерористичної операції змушений був покинути своє місце проживання з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та переміститись до Слов'янську. Позивач звернувся до УСЗН Слов'янської міської ради із заявою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. З грудня 2014 року позивачем отримана Довідка № НОМЕР_1 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

31.08.2017 року позивач звернувся до УСЗН Слов'янської міської ради із заявою для отримання грошової допомоги за фактичним місцем проживання (перебування).

Переміщення із постійного місця проживання зумовило виникнення цілої низки проблем: незабезпечення житлом, не можливість працевлаштування, відсутність фінансових ресурсів для існування, відсутність соціального захисту, відсутність компенсаційних механізмів відшкодування втрат внаслідок проведення АТО, що відповідно призводить до ситуації, коли адресна допомога стає практично єдиним джерелом можливості оплачувати житло сім'ї позивача.

В 2015 році позивач зміг працевлаштуватися, але пропрацював лише 3 місяці та в серпні 2016 року був звільнений.

Відмову в виплаті щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання відповідач аргументував, що позивач звільнився у серпні 2015 році та до травня 2017 року не працевлаштувався, тому призначати допомогу немає підстави відповідно до пункту 7 Порядку постанови КМУ № 505 від 01.10.2014 року.

Діями, що полягають у невиплаті та неперерахуванні адресної допомоги, відповідач грубо порушив охоронювані Конституцією та Законами України права позивача, тим самим позбавивши єдиного джерела для покриття витрат для проживання, в тому числі можливості оплачувати житлово-комунальні послуги. Означене призводить до необхідності примусового повернення до покинутого місця проживання.

Статтею 46 Конституції України гарантовано, що громадяни мають право на соціальний захист, що в ключає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Позивач повторно звернувся до державного органу із заявою про призначення допомоги, повідомивши відповідні органи про оформлення компенсації по догляду за інвалідом 1 групи. Проте отримав відмову.

Позивач вважає, що відповідач безпідставно відмовив у призначенні адресної допомоги позивачу як внутрішньо переміщеній особі, оскільки останній є особою, яка оформила компенсацію по догляду за інвалідом 1 групи та згідно з вимогами чинного законодавства має право на отримання вказаної допомоги.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Цей Порядок визначає механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Позивач вважає, що відповідач безпідставно відмовив у призначенні адресної допомоги з 20.06.2017 року, оскільки останній є особою, яка оформила компенсаційну виплату по догляду за інвалідом 1 групи та згідно з вимогами чинного законодавства має право на отримання вказаної допомоги.

Письму відмову в призначенні адресної допомоги позивач отримав наручно тільки 10 жовтня 2017 року.

В зв'язку з викладеним просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову у призначенні виплати йому адресної допомоги та зобов'язати відповідача призначити йому виплату адресної допомоги.

В судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні позову в повному обсязі.

Представник відповідача, Винник О.В., в судовому засіданні заперечувала проти позову, просила відмовити в його задоволенні. В запереченнях зазначила, що ОСОБА_1 03.12.2014 року взятий на облік як внутрішньо переміщена особа у м. Слов'янську та відповідна інформація внесена до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб України. ОСОБА_3 15.12.2014 року, 23.06.2015 року, 04.01.2016 року, 16.06.2016 року, 20.12.2016 року та 20.06.2017 року зверталась до Управління з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в якій зазначила у складі родини сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до п. 3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №505 від 01.10.2014 року грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім'ї.

Грошова допомога призначалась ОСОБА_3 на проживання з 15.12.2014 року по 14.02.2015 року у розмірі 1326,00 грн. на сім'ю, з 15.02.2015 року по 14.04.2015 року у розмірі 1105,00 грн. на сім'ю, з 15.04.2015 року по 14.06.2015 року у розмірі 884,00 грн. на сім'ю (на ОСОБА_3.), з 15.06.2015 року по 14.12.2015 року у розмірі 1391,00 грн. на сім'ю (на ОСОБА_3.), з 04.01.2016 року по 03.06.2016 року в розмірі 1074,00 грн. на сім'ю (на ОСОБА_3.), з 16.06.2016 року по 15.12.2016 року в розмірі 1130,00 грн. на сім'ю (на ОСОБА_3.), з 20.12.2016 року по 19.06.2017 року в розмірі 1247,00 грн. на сім'ю (на ОСОБА_3.) та з 20.06.2017 року по 19.12.2017 року в розмірі 1312,00 грн. на сім'ю (на ОСОБА_3.).

Згідно з п. 12 Порядку виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сім'ї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги.

Оскільки позивач оформив 31.05.2017 року догляд за інвалідом І групи, а щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг припинена позивачу з 15.04.2015 року, тому допомога на наступний строк позивачу не призначається.

Управління, як орган місцевого самоврядування, діє лише в межах чинного законодавства та делегованих повноважень, а покладені на нього функції виконує суворо в межах чинного законодавства та під контролем вищих органів системи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно з довідкою від 03.12.2014 року № про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції ОСОБА_1 перемістився до АДРЕСА_1.

Рішенням УСЗН Слов'янської міської ради про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 19.01.2015 року призначено допомогу на проживання на сім'ю ОСОБА_3 за період з 15.12.2014 року по 14.02.2015 року, з 15.02.2015 року по 14.04.2015 року, з 15.04.2015 року по 15.06.2015 року.

Рішенням УСЗН Слов'янської міської ради про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 12.01.2016 року продовжено допомогу на проживання на сім'ю ОСОБА_3 за період з 04.01.2016 року по 03.06.2016 року.

Рішенням УСЗН Слов'янської міської ради про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 01.07.2016 року продовжено допомогу на проживання на сім'ю ОСОБА_3 за період з 16.06.2016 року по 15.12.2016 року.

Рішенням УСЗН Слов'янської міської ради про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 28.03.2017 року продовжено допомогу на проживання на сім'ю ОСОБА_3 за період з 20.12.2016 року по 19.06.2017 року.

Рішенням УСЗН Слов'янської міської ради про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 28.07.2017 року продовжено допомогу на проживання на сім'ю ОСОБА_3 за період з 20.06.2017 року по 19.12.2017 року.

В зазначених рішеннях в складі сім'ї ОСОБА_3 зазначений її син, ОСОБА_1

Згідно з положеннями ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затверджений постановою Кабінетів Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505, передбачає надання грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах ( у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців (п. 1 Порядку).

Пунктом 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року, визначено що грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Відповідно до п. 3 Порядку грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім'ї.

Загальний розмір допомоги на сім'ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім'ї та не може перевищувати 2400 гривень або 3400 гривень, якщо до складу сім'ї входять особи з інвалідністю або діти з інвалідністю.

Згідно з п. 7 Порядку якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за інвалідами І групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, або інвалідами І чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Відповідно до п. 3 Порядку якщо в складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім'ї або інформацією компетентного органу.

Особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до п. 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.

Згідно з п. 12 Порядку виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сім'ї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З викладеного вбачається, що до Управління праці і соціального захисту населення Слов'янської міської ради за призначенням допомоги зверталась мати позивача, ОСОБА_3, тобто, саме вона є уповноваженим представником сім'ї, саме їй рішеннями відповідача надавалась та виплачувалась вказана допомога, тому саме вона має звертатись за захистом своїх прав у випадку їх порушення.

Щодо вимоги позивача про скасування рішення відповідача про відмову у призначенні виплати йому адресної допомоги, то суд зазначає, що лист відповідача на ім'я позивача, яким роз'яснено відмову у виплаті допомоги не є рішенням в розумінні правового акту індивідуальної дії, тому в задоволенні цієї вимоги також належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 69-71, 158-163, 167, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління праці і соціального захисту населення Слов'янської міської ради Донецької області про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду І О.Сидоренко