Справа № 202/5886/17
Суддя: Волошин Є. В.
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/5886/17
Провадження № 2-а/202/243/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді Волошина Є.В.

за участю секретаря Величко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ВПОДДЗ батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Львові лейтенанта поліції Саджениці Ігоря Васильовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з адміністративним позовом до інспектора ВПОДДЗ батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Львові лейтенанта поліції Саджениці Ігоря Васильовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії БР №423586 від 04 червня 2017 року. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 04 червня 2017 року інспектором ВПОДДЗ батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Львові лейтенантом поліції Садженицею І.В. було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, у вигляді накладення штрафу у розмірі 425 грн., за те, що 04 червня 2017 року о 15 год. 02 хв. водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Mazda CX-5» номерний знак НОМЕР_1, знаходячись на 511 км.+600 м автодороги Київ-Чоп, здійснив обгін на мості, чим порушив вимоги правил 14.6.(г) ПДР, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.122 КУпАП. В позові зазначив, що 04 червня 2017 року, о 15 год. 02 хв., позивач, не порушуючи вимог ПДД, рухався в ряду автотранспорту по автодорозі М-06 Київ-Чоп на 517-516 км. При цьому зазначає, що в час, вказаний в оскаржуваній постанові, позивач знаходився саме на автодорозі М-06 Київ-Чоп на 517-516 км, а не 511+600м., як вказано у оскаржуваній постанові, що підтверджується даними з відеореєстратора. Під час руху в ряду автотранспорту по автодорозі позивач побачив автомобіль екіпажа поліції, який рухаючись по зустрічній смузі, звернув увагу на номерний знак позивача та зменшуючи швидкість, проїхав на зустріч повз позивача, не демонструючи ніяких ознак реагування на будь-яке правопорушення. Через деякий час позивач почув позаду звук сирени та у дзеркало заднього виду побачив автомобіль патрульної поліції, екіпаж якого застосував до ОСОБА_1 заходи акустичної дії сирени, мигалки та гучномовець, приказуючи зупинитись. Зупинивши автомобіль, позивач вийшов з машини та інспектор ВПОДДЗ батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Львові лейтенант поліції Саджениця І.В., не приклаючи руку до головного убору, всупереч вимогам статей 18, 20 ЗУ «Про Національну поліцію», закривши одягом нагрудний знак, що перешкоджало прочитанню інформації на ньому, не проінформувавши позивача про застосування відповідачем технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, нерозбірливо повідомив позивача про те, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 14.6 ПДР, здійснивши обгін на мосту. Вказує на той факт, що поліцейські належали до екіпажу поліції, який раніше проїхав на зустрічній смузі повз позивача, через деякий час розвернувся та почав наздоганяти автомобіль позивача. При цьому з моменту зустрічі з екіпажем патрульної поліції ніякого мосту не було. Позивач заперечував факт вчинення ним правопорушення, пояснивши, що ніякого моста позивач не переїжджав, а тим більш не здійснював обгін транспортного засобу. Однак, не враховуючи заперечення позивача, відповідач склав оскаржувану постанову. Крім того, позивач стверджував, що постанова не відповідає приписам статті 276 КпАП України, зокрема, в оскаржуваній постанові невірно зазначено місце скоєння правопорушення та місце складення оскаржуваної постанови. Також, при розгляді справи відповідач діяв всупереч вимогам статті 268, 276, 279, 281 КУпАП, а винесена відповідачем постанова по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності суперечить вимогам статті 283, 285 КУпАП. Вважає вищезазначену постанову прийнято з порушенням норм процесуального права, без урахування фактичних обставин справи та такою, що підлягає скасуванню, а провадження в справі - закриттю.

Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представником відповідача, через канцелярію суду, надане клопотання про долучення до матеріалів справи відеозапис з нагрудної камери відповідача.

Дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 04 червня 2017 року відносно позивача інспектором ВПОДДЗ батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Львові лейтенантом поліції Садженицею І.В. була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БР№ 423586, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень.

Відповідно до постанови серії БР№ 423586, 04 червня 2017 року о 15 год. 02 хв. водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Mazda CX-5» номерний знак НОМЕР_1, знаходячись на 511 км.+600 м автодороги Київ-Чоп, здійснив обгін на мості, чим порушив вимоги правил 14.6.(г) ПДР, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частиною 1 статті 69 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно зі статтею 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно з пунктом 14.6.«г» Правил дорожнього руху України обгін заборонено у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Суд критично ставиться до доводів позивача про відсутність моста на автомагістралі та будь-яких порушень ПДР з його боку, оскільки на підтвердження вчинення позивачем інкримінованого адміністративного правопорушення представник відповідача надав суду відеозапис з нагрудної камери поліцейського. З відеозапису чітко вбачається, що водій ОСОБА_1 під час надання пояснень відповідачу, заперечуючи свої вину у вчиненні адміністративного правопорушення, пояснював, що дійсно об'їхав зліва автомобіль, який рухався попереду на мосту, оскільки вищезазначений автомобіль раптово зменшив швидкість та позивач був змушений здійснити відповідний маневр. Таким чином судом встановлено, що під час надання пояснень відповідачу позивач підтверджував факт проїзду мосту та вимушений обгін зліва автомобіля на вищезазначеному мості.

Судом також встановлено, що наявні у матеріалах позовної заяви фотографії з відеорегістратору ніяким чином не підтверджують доводи позивача та не відображають місце вчинення правопорушення. Відеозапис з відеорегістратору позивачем суду надано не було.

Крім того, посилання позивача на велику відстань у 700 метрів між місцем вчинення правопорушення та місцем складення оскаржуваної постанови не можуть слугувати єдиною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Отже, доводи позивача, зазначені в позовній заяві, не знайшли свого підтвердження та повністю спростовуються відеозаписом з бодікамери відповідача. З цих підстав суд приходить до висновку про обґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вказаною нормою закону.

Щодо твердження позивача про порушення відповідачем процедури розгляду справи, передбаченої ст.ст. 276, 279, 281 КУпАП, суд приходить до висновку про те, що зазначене повністю спростовується наявним в матеріалах справи записом з нагрудної камери відповідача інспектора ВПОДДЗ батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Львові лейтенанта поліції Саджениці І.В., з якого чітко вбачається, що дії відповідача відповідали вимогам закону, в тому числі поліцейським попереджено позивача про застосування ним засобів відеофіксації та роз'яснено права правопорушнику. Інших будь-яких порушень порядку розгляду справи під час складення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не встановлено.

Отже, з урахуванням досліджених доказів по справі, суд вважає, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП, є доведеним, а доводи, на які посилається позивач, не спростовують правомірності прийнятого відповідачем рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Таким чином, постанова серії БР №423586 від 04 липня 2017 року, винесена інспектором ВПОДДЗ батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Львові лейтенантом поліції Садженицею Ігорем Васильовичем, є законною, підстави для її скасування судом відсутні, а тому в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 122 ч. 2, 251, 14-1, 279,283, 289, 247, 284 КУпАП, ст. ст. 2, 6-10, 17, 104, ч.4 ст.128, 158-163, 171-2 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора ВПОДДЗ батальйону №3 Управління патрульної поліції у м. Львові лейтенанта поліції Саджениці Ігоря Васильовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі - відмовити.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 10 днів з дня її проголошення. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови

Суддя Волошин Є.В.