Справа № 826/4609/17
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2017-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/4609/17 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Файдюка В.В., Чаку Є.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 жовтня 2017 року (повний текст складено 11 жовтня 2017 року, м. Київ) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 (представник ОСОБА_3, довіреність від 01.12.2017 року) до Державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Хиби Анни Володимирівни, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_6 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Хиби Анни Володимирівни, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування рішення.

Разом з позовною заявою позивачем було подано клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони державним реєстраторам, нотаріусам, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, комісіям, технічним адміністраторам Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, іншим органам чи особам, які виконують функції в сфері державної реєстрації, проводити будь-які реєстраційні дії та вносити будь-які записи (зміни) щодо відомостей про будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно до набрання законної сили рішенням суду по даній справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 жовтня 2017 року у задоволенні клопотання про забезпечення позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та на порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить скасувати вказане судове рішення і прийняти нове, яким задовольнити клопотання про забезпечення позову.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати рішення суду першої інстанції, з огляду на те, що незаконна реєстрація власності на будинок є очевидним доказом існування небезпеки заподіяння шкоди правам позивача.

Відповідач та третя особа до судового засідання не з'явились, про дату час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з частиною 1 статті 117 КАС України (в редакції чинній на момент постановлення оскаржуваного рішення) суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 4 ст. 117 КАС України (в редакції чинній на момент постановлення оскаржуваного рішення) адміністративний позов може бути забезпечений забороною вчиняти певні дії.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» від 06.03.2008 р. № 2.

Водночас, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об'єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Колегія суддів зазначає, що очевидні ознаки протиправності рішення суб'єкта владних повноважень не можуть слугувати підставою для забезпечення адміністративного позову, адже наявність чи відсутність протиправності рішення суб'єкта владних повноважень є предметом даного спору та підлягає дослідженню під час розгляду справи по суті.

Надана позивачем копія оголошення не є належним доказом, з огляду на її неякісне виготовлення, через що вона не береться судом до уваги. Крім того, за змістом цього оголошення, приміщення яке на думку позивача може бути відчужено, здається в оренду.

Таким чином, загроза відчуження нерухомого майна, на яку посилається позивач, не є достатньо обґрунтованою з доказової точки зору та не є очевидною, через що не береться до уваги судовою колегією.

За наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не було наведено достатньо обґрунтованих доводів та доказів, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди його правам, свободам та інтересам, а отже, позивачем не доведено наявність підстав для вжиття судом заходів забезпечення адміністративного позову, відповідно до ст. 117 КАС України.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтею 117 КАС України (в редакції чинній на момент постановлення оскаржуваного рішення) статтями 243, 308, 310, 312, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 жовтня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

суддя В.В.Файдюк

суддя Є.В.Чаку