Справа № 524/5806/17
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 р.Справа № 524/5806/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Старостіна В.В. , Бегунца А.О.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25.09.2017р. по справі № 524/5806/17

за позовом ОСОБА_1

до Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1, позивач), звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука з адміністративним позовом до Кременчуцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (надалі - відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Кременчуцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо призначення позивачу пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2007 рік на рівні 1197 гривень 91 копійка;

- зобов'язати Кременчуцьке обєднання управління Пенсійного фонду України Полтавської області призначити позивачу пенсію за віком, на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто з 13 червня 2017 року, та здійснювати подальші виплати призначеної пенсії за віком;

- зобовязати Кременчуцьке обєднання управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити виплату позивачу недоплаченої призначеної пенсії за віком з 13 червня 2017 року.

За результатами розгляду справи в порядку скороченого провадження постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25.09.2017р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії Кременчуцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо призначення ОСОБА_1, пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2007 рік на рівні 1197 грн. 91 коп.

Зобовязано Кременчуцьке обєднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто з 13 червня 2017 року, та здійснювати подальші виплати призначеної пенсії за віком.

Зобовязано Кременчуцьке обєднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити виплату ОСОБА_1, недоплаченої призначеної пенсії за віком з 13 червня 2017 року.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Позивач в своїх запереченнях на апеляційну скаргу просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач отримує пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262 від 09.04.1992р.

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1А, після звільнення зі служби в міліції позивач працевлаштувався і працював на різних посадах у різних субєктів господарювання. За весь період роботи із нарахованої йому заробітної плати утримувалися і перераховувалися в повному обсязі згідно чинного законодавства всі обовязкові податки і збори, у тому числі єдиний соціальний внесок та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

13.06.207р. після виповнення 60 років позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком, однак, 10.07.2017р. позивачем подана заява з урахуванням вимог чинного законодавства України та правових висновків викладених в рішеннях Верховного Суду України про призначення пенсію за віком, на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

08.08.2017р. листом Кременчуцьке обєднання управління Пенсійного фонду України Полтавської області повідомило, що відповідно до поданої заяви позивача переведено з пенсії за вислугу років по лінії МВС на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 року (зі змінами та доповненнями).

При призначенні даної пенсії було враховано загальний страховий стаж, який склав повних 41 рік 10 місяці 03 днів. Пенсію було обчислено із заробітної плати за період роботи з 01.07.2000 року по 30.04.2017 року, при цьому в обчисленні пенсії застосований показник середньої заробітної плати по Україні за 2007 рік на рівні 1197 грн.91 коп., про що позивачу було повідомлено листом № 128/Р-14.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що звертаючись із заявою про призначення пенсії, позивач не просив призначити пенсію із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, а навпаки наполягав на застосуванні показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон), переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить, що тільки за бажанням пенсіонера при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми ч.3 ст.45 Закону щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону, для обчислення пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Згідно ст.7 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" військовослужбовцям, які мають право на пенсію за цим Законом та ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за їх вибором.

З матеріалів справи встановлено, що звертаючись із заявою про призначення пенсії, позивач не просив призначити пенсію із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, а навпаки наполягав на застосуванні показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 31.03.2015р. в справі № 21-612а14 та постановах Вищого адміністративного суду України від 01.12.2013р. у справі № К/800/38624/13, від 02.04.2014р. у справі № К/800/45035/13, від 16.01.2014р. у справі № К/800/1384/13.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, передбачено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, згідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, відповідач, як субєкт владних повноважень не виконав обовязку покладеного на нього відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України та не довів суду правомірності вчинених ним дій.

Отже, суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції від 25.09.2017 р. відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновком суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків, щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 183-2, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області залишити без задоволення.

Постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25.09.2017р. по справі № 524/5806/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст ухвали виготовлений 14.12.2017 р.