Справа № 820/2166/17
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 р. Справа № 820/2166/17
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Яковенка М.М.

суддів: Лях О.П., Старосуда М.І.

секретарі судового засідання: Жданюк А.О.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2017 року по справі № 820/2166/17 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України, третя особа Національна поліція України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту захисту економіки Національної поліції України, третя особа Національна поліція України в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 26 квітня 2017 року № 149 о/с "По особовому складу" в частині звільнення майора поліції ОСОБА_1, оперуповноваженого управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції зі служби в поліції у зв'язку із скороченням штатів або проведення реорганізаційних заходів за п. 4 ч. 1 ст. 77 ЗУ "Про Національну поліцію" (у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів).

- поновити майора поліції ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України з 26 квітня 2017 року.

- зобов'язати Департамент захисту економіки Національної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2017 року у задоволенні позову відмовлено (а.с. 97-100 т.2).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, пославшись на незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції, прийняту з порушенням норм матеріального та процесуального права, без належної оцінки доказів і встановлення обставин у справі, просив постанову суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі (а.с.104-105 т.2). Апелянт наголошує на порушеному порядку його звільнення, без належного запропонування посад, без врахування його першочергового права на залишенні на роботі, судом не належним чином здійснений порівняльний аналіз з іншим колегою ОСОБА_2, не враховано позитивне проходження атестації.

Позивач в судовому наполягав на задоволенні апеляційної скарги.

Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомленні про дату, час та місце розгляду справи. Від сторони відповідача надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу. Просив постанову суду залишити без змін, а у задоволенні скарги відмовити. Неявка інших учасників в судове засідання, не є перешкодою для розгляду та вирішення справи та надання оцінки спірним правовідносинам за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, що з 01.04.2003 року по 06.11.2015 року позивач - ОСОБА_1, проходив службу в органах внутрішніх справа.

Наказом Національної поліції України № 170 о/с від 11.11.2015 року, на підставі заяви про прийняття на службу до поліції від 07.11.2015 року, ОСОБА_1, як такий, що прибув з Міністерства внутрішніх справ України, був призначений з присвоєнням спеціального звання поліції "майор поліції" на посаду оперуповноваженого управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України. 07.11.2015 року відповідно до ст. 64 ЗУ "Про Національну поліцію" позивач - ОСОБА_1 склав Присягу на вірність Українському народові та вступив на службу в поліції.

В подальшому, 13.10.2016 року на підставі рішення (висновку) Центральної атестаційної комісії №3 Національної поліції України, наказом начальника Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 07.11.2016 року №275 о/с, майора поліції ОСОБА_1 (М-131104), звільнено зі служби в поліції за п. 5 (через службову невідповідність) ч. 1 ст. 77 ЗУ "Про Національну поліцію".

31.10.2017 року позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому оскаржив зазначений вище наказ.

Постановою суду від 13.02.2017 року по справі № 820/5941/16 адміністративний позов ОСОБА_1 до Національної поліції України, Центральної атестаційної комісії № 3 Національної поліції України, Центральної апеляційної атестаційної комісії Національної поліції України, Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення (висновку) було задоволено частково. Скасовано рішення (висновок) Центральної атестаційної комісії № 3 Національної поліції України від 18.08.2016 та зазначене в розділі IV "Результати атестування (висновок атестаційної комісії)" атестаційного листа, а саме: "займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність", прийняте відносно ОСОБА_1. Скасовано рішення (висновок) Центральної апеляційної атестаційної комісії Національної поліції України від 13.10.2016 та зазначене в розділі V "Висновок апеляційної атестаційної комісії" атестаційного листа, а саме: "відхилити скаргу поліцейського", прийняте відносно ОСОБА_1. Скасовано наказ Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 07.11.2016 № 275 о/с "По особовому складу" в частині звільнення майора поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції через службову невідповідність за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Поновлено майора поліції ОСОБА_1 (М-131104) на посаді оперуповноваженого управління захисту економіки в Харківській області з 09.11.2016. Стягнуто з Департаменту захисту економіки Національної поліції України (вул. Академіка Богомольця, 10, м. Київ, 01601, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 09.11.2016 по 13.02.2017 (67 робочих днів) у сумі 14904 грн. 15 коп. В задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.04.2017 року апеляційну скаргу Департаменту захисту економіки НПУ залишено без задоволення, постанову ХОАС від 13.02.2017 року було залишено без змін.

28.02.2017 року на виконання постанови суду від 13.02.2017 року наказом заступника Голови-начальником департаменту генерала поліції третього рангу 74 о/с ОСОБА_1 був поновлений на службі в поліції та на посаді оперуповноваженого управління захисту економіки в Харківській області з 09.11.2017 року.

Як встановлено також за матеріалами справи, що 02.03.2017 року ОСОБА_1 попереджено про наступне звільнення з посади оперуповноваженого УЗЕ в Харківській області ДЗЕ НПУ на підставі ст. 68 ЗУ "Про національну поліцію" у зв'язку з організаційно-штатними змінами згідно з наказом т.в.о. Голови Національної поліції України від 29.12.2016 року № 1397 "Про затвердження штату Національної поліції", яким зазначену посаду було скорочено.

26.04.2017 року наказом начальника Департаменту захисту економіки НПУ № 149 о/с позивача - ОСОБА_1 з 03.05.2017 року звільнено зі служби в поліції за п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію" у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції у зв'язку із скороченням штатів відбулось відповідного чинного законодавства, а тому наказ Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 26 квітня 2017 року № 149 о/с "По особовому складу" в частині звільнення майора поліції ОСОБА_1, оперуповноваженого управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції є законними та таким, що не підлягає скасуванню.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, та здійснюючи апеляційний перегляд постанови суду та висновків яких він дійшов при прийнятті рішення виходить з наступного.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами врегульовані Законом України "Про Національну поліцію" (надалі - Закон), який визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також положеннями КЗпП в частині, що не врегульовано положеннями Закону.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 68 Закону України «Про Національну поліцію» у разі здійснення реорганізації, внаслідок якої на підставі відповідного наказу скорочуються посади в органі чи окремому підрозділі органу (закладу, установи) поліції, поліцейський, посада якого буде скорочена, має бути персонально письмово попереджений про можливе наступне звільнення зі служби в поліції за два місяці до такого звільнення.

Поліцейський, посада якого скорочена, може бути призначений за його згодою з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров'я, ставлення до виконання службових обов'язків на іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції до закінчення двомісячного строку з дня його персонального попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

З огляду на встановлені фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що Позивача про можливе наступне вивільнення було попереджено (02.03.2017 р.) не пізніше ніж за два місяця до самого звільнення (03.05.2017 р.).

В той же час, при наданні правових висновків характеру спірних відносин суду першої інстанції слід було б враховувати і фактичні обставини справи, що мають правовий вплив на цей характер.

Так, оскаржуваний наказ начальника Департаменту захисту економіки НПУ № 149 о/с про звільнення з 03.05.2017 року ОСОБА_1 зі служби в поліції за п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію" у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, прийнятий 26.04.2017 року, тобто задовго до самого звільнення.

Приймаючи такий наказ 26.04.2017 року про звільнення позивача, Відповідач діяв передчасно, що мало вплив на права особи, що підлягала звільненню.

Фактично приймаючи наказ про звільнення до закінчення двомісячного строку з дня попередження, суб'єкт владних повноважень починаючи з 26.04.2017 року поставив позивача в такі юридичні рамки, в межах яких позивач вже наперед не мав жодних правових підстав в період до самого звільнення мати шанс на залишенні на роботі, тобто мало місце упередженість по відношенню до позивача. Відповідач у такий спосіб вирішив долю позивача на майбутнє, хоча для виконання вимог стосовно запропонування інших посад для залишення на роботі вичерпано не було. Позбавлення права позивача на можливість бути призначеним на іншу посаду до закінчення двомісячного строку є таким, що порушило право позивача.

Стосовно інших висновків суду першої інстанції щодо неможливості залишення на роботі внаслідок скорочення штату, в порівнянні з переважним правом на залишення на роботі, колегія суддів зазначає наступне.

Як зазначено судом першої інстанції, положеннями частини 1 статті 42 Кодексу законів про працю України визначено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю

Норма частини 2 статті 42 Кодексу законів про працю України визначає, що при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага при залишенні на роботі надається:

1.сімейним - при наявності двох і більше утриманців; 2. особам, в сім'ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3. працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; 4. працівникам які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; 5. учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; 6. авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; 7. працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установ: організації трудове каліцтво або професійне захворювання; 8.особам з числа депортованих з України, протягом п'яти років, з часу повернення на постійне місце проживання до України; 9. працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби.

Так, як зазначав суд першої інстанції, що на підставі наказу Департаменту від 09.02.2017 № 129 відповідно до Типового порядку проведення конкурсу на службу до поліції та/або зайняття вакантної посади, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 25.12.2015 № 1631, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 січня 2016 за № 50/28180 на одну з вакантних посад було оголошено конкурс, на іншу посаду у цьому відділі претендував ОСОБА_2, яким 24.02.2017 року, тобто до поновлення позивача, було написано рапорт щодо призначення його на зазначену посаду.

Відповідно до посадових інструкцій оперуповноважених, затверджених начальником Департаменту генералом поліції третього рангу Купранцем І.М. 17.03.2017, в системі Національної поліції України на відповідні посади повинна призначатися особа, яка має вищу освіту відповідно до фаху професійної діяльності за освітньо-кваліфікаційним рівнем магістра, спеціаліста.

У відповідності до завдань та специфіки роботи Департаменту захисту економіки Національної поліції України фах професійної діяльності передбачає наявність у кандидата на посаду старшого оперуповноваженого Департаменту повної вищої освіти за спеціальностями: «Правознавство» та (чи) «Економіка».

Як було зазначено судом, що ОСОБА_2 у 2003 році закінчив Національний технічний університет «Харківський політехнічний інститут» (копія диплому додається). У 2017 році - Національний університет внутрішніх справ за спеціальністю «Правознавство» та на момент призначення на посаду був студентом останнього курсу університету, диплом отримає в липні місяці поточного року, а позивач ОСОБА_1 навчався на першому курсі заочної форми навчання у Харківському національному університеті внутрішніх справ.

В той же час, судом першої інстанції не наданий аналіз тому, що позивач також у 2003 році закінчив Харківський інститут військово-повітряних сил.

Зазначені висновки суду щодо визначення переважного права за освітньою ознакою є безпідставними, з огляду на те, ОСОБА_1 також закінчив Харківський національний університет внутрішніх справ та здобув кваліфікацію ступінь вищої освіти спеціаліст, за спеціальністю право, за професійною кваліфікацією юрист, що підтверджується Дипломом спеціаліста С17 №042064 від 07.07.2017 року (а.с.115 т.2).

Стосовно висновків суду першої інстанції, з урахуванням довідки начальника відділу Управління підполковником поліції Даниляк А.В. від 01.05.2017 року з якої вбачається, що за період служби з 01.01.2017 року по 01.05.2017 року за матеріалами, зібраними оперуповноваженим Управління ОСОБА_2, відкрито 2 кримінальні провадження, з них одне за частиною 2 статті 191 Кримінального кодексу України, друге - за частиною 2 статті 364 Кримінального кодексу України та складено 2 протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в той час як позивачем за даний період кримінальні правопорушення виявлені не були та протоколи про адміністративну корупцію не складалися, колегія суддів також вважає їх безпідставними.

Як вже було встановлено, що наказ про поновлення на роботі внаслідок попереднього не законного звільнення, був виданий лише 28.02.2017 року. Ототожнення показників діяльності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є взагалі необґрунтованими з огляду на різний проміжок часу, протягом якого позивач не міг виконувати свої функціональні обов'язок у порівнянні з ОСОБА_2 Як зазначив позивач, що не спростовано стороною Відповідача, що він з березня по травень 2017 року перебував поза штатом Департаменту захисту економіки НП в Харківській області, та не маючи відповідного посвідчення не міг здійснювати визначені інструкцією посадових обов'язків та повноважень. Позивачем надавалась відповідна довідка про те, що останньому службове посвідчення у цей час не видавалось, що виключає законність підстав для службової діяльності та виявлення злочинів, але належної уваги на це суд першої інстанції не звернув.

Стосовно врахування судом першої інстанції інформаційної довідки заступника управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки підполковника поліції Даниляк А.В. від 01.05.2017 року щодо наявності у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за період проходження служби дисциплінарних притягнень та заохочувань, колегія суддів зазначає, що перед судом не доведено, що на час вирішення спірного питання, ОСОБА_1 мав не погашені дисциплінарні види стягнень. Погашені або скасовані раніше накладені таки види стягнень не мають жодної юридичної сили.

Як було зазначено судом першої інстанції, що при дослідженні переважного права на залишені на роботі керівництвом Департаменту було враховані показники відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_1, в той же час жодного доказу ототожнення таких осіб у порівняльному аналізу на момент попередження Позивача про скорочення штатів та подальше звільнення суду не представлено. Зазначені обставини вже наводились лише в суді, в той же час між видачею наказу про поновлення на роботі 28.02.2017 року та попередженням про звільнення (02.03.207 р.) існував стислий строк, та протягом цього строку, доказів такої визначеності переважного права Відповідачем не доведено. Відшукування нових підстав або обставин на підтвердження своїх заперечень проти позову та в підтвердження правомірності оскаржуваного наказу про звільнення, яких не було на час прийняття такого наказу, є безпідставним з боку Відповідача.

Крім того, колегія суддів зазначає, що посилання Відповідачем на низький рівень теоретичних знать та професійних якостей Позивача не відповідає дійсності.

На виконання вимог ч. 5 ст. 57 ЗУ "Про Національну поліцію" наказом Міністра МВС України від 17 листопада 2015 року 1465 була затверджена Інструкція про порядок проведення атестування поліцейських (далі - Інструкція).

За результатами проведеною тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест) та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного п. 15 цього розділу.

Надана Відповідачем інформаційна довідка від 03.05.2017 р. про отримання Позивачем незадовільної довідки за результатами складання підсумкових заліків за 2016 рік не відповідає дійсності, т.я. таких негативних результатів практично взагалі не буває, а у разі отримання працівником незадовільної оцінки з окремих дисциплін - надається час на виправлення негативної оцінки. Окрім довідки - копій актів або інших документів щодо оцінки підсумкових заліків ОСОБА_1 - Відповідачем не надано.

До того ж, як вбачається з матеріалів справи, наданий Відповідачем витяг з Протоколу №15 від 15.03.2017 р. засідання атестаційної комісії Департаменту захисту економіки НП України не підлягає розгляду як доказ, т.я. тільки на наступний день, 16.03.2017 р. Позивач проходив у м.Харкові тестування на знання законодавчої бази (професійний тест), набрав 37 балів та тестування на загальні здібності та навички, набрав 45 балів. Загальна сума балів за цими тестами складала 82 бали. Без проведення тестування не можливо проводити атестацію працівника поліції. У наданій Відповідачем копії атестаційною листа розділ 3 про проходження тестування не заповнений. Доказів того, що позивач мав запрошення на цей або інший день для проходження атестації 15.03.2017 р. Департаментом не надано

При чому, колегія суддів звертає увагу, що судом не надано аналізу наданих позивачем доказів того, що на теперішній час його дружина перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною за медичним висновком, таким чином у в сім'ї немає інших осіб із заробітком, що підпадає під дію п.2 ст. 42 КЗпП України.

Стосовно того, Позивачу було запропоновано рівнозначні посади в департаменті, а саме: посаду оперуповноваженого управління захисту економіки в Донецькій області Департаменту захисту економіки Національно поліції України та оперуповноваженого управління захисту економіки в Луганській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, однак від запропонованих посад позивач відмовився, про що свідчить відповідний акт від 25.04.2017 року № 2790/20/119/03-2017, колегія суддів звертає увагу, що Відповідачем наданий до суду акт від 25.04.2017 року (через 23 дні після попередження про звільнення) про відмову Позивача від запропонованих посад у Донецькій та Луганській областях.

В той же час, до зазначено акту та відомостях викладеному в ньому, суд апеляційної інстанції відноситься критично. Так, відповідно до наданого відповідачем додатку до Наказу ДЗЕ НПУ від 22.02.2017 року № 122 встановлено, що вакантних посад оперуповноважених у Луганській області не має взагалі. Тобто, не можна пропонувати та відмовитися від тих посад, яких на цей момент не існувало. Разом з тим, відповідно до цього додатку кількість вакансій у Департаменті захисту економіки в Харківській області, оперуповноважених складає - 10 вакансій. Відповідно до цієї довідки - це найбільша кількість вакантних посад серед аналогічних департаментів в інших областях України.

Окрім того, колегія суддів здійснюючи порівняльний аналіз затвердженого наказом Національної поліції 06.11.2015 р. №11 Тимчасового штату по Департаменту захисту економіки Нацполіції (міжрегіонального територіального органу у складі кримінальної поліції) з затвердженим наказом Національної поліції від 29.12.2016 року №1397 штату Департаменту (по управлінню захисту економіки в Харківській області) встановила, що за Тимчасовим порядком №11 по Управлінню захисту економіки в Харківській області оперуповноважених посад, як середній склад поліції було в наявності 60 (а.с.107 т.1), в той же час, як за підрахунком Штату №1397, таких посад склало 62 особи, від тих 52 які вказував Відповідач. Тобто, фактично у порівнянні з попереднім кількісним складом оперуповноважених посад стало більше, ніж існувало до цього.

Доказів того, що Відповідачем було у повній мірі виконанні вимоги ч.2 ст. 68 Закону України «Про Національну поліцію» та позивачу було запропоновано з часу попередження 02.03.2017 року до видання наказу про звільнення 26.04.2017 року, або до 03.05.2017 року будь-яку посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції до закінчення двомісячного строку до суду по регіону надано не було.

При вирішенні спору, колегія суддів також вважає, що при прийнятті оскаржуваного наказу від 26.04.2017 року про звільнення позивача через скорочення, відповідач допустив порушення права позивача на належну участь бути учасником вирішення питання стосовно можливого призначення та залишення на роботі за іншою посадою, в тому числі щодо переважного його права, яке полягало у попередньому незаконному звільненні позивача.

Як вже було встановлено судами за матеріалами справи, що постановою суду від 13.02.2017 року по справі № 820/5941/16 був скасований наказ Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 07.11.2016 № 275 о/с "По особовому складу" в частині звільнення майора поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції через службову невідповідність за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" та поновлено його на цій посаді з 09.11.2016 року.

За зазначеним судовим рішенням, в частині поновлення на роботі постанова суду піддана негайному виконанню.

Тобто, позивач за судовим рішенням починаючи з 13.02.2017 року мав юридично-правову визначеність в частині негайного поновлення на посаді, як особа, що була не законно звільнена починаючи з часу такого звільнення.

Колегія суддів зазначає, що не зважаючи на те, що ОСОБА_1 на виконання постанови суду від 13.02.2017 року було поновлено за наказом заступника Голови-начальником департаменту генерала поліції третього рангу 74 о/с лише 28.02.2017 року, в той же час такий розвиток подій не може мати негативний вплив на належні та гарантовані права позивача. Порушені відповідачем законні права позивача відновлені за судовим рішенням не з 28.02.2017 року, а з 09.11.2016 року.

За цей проміжок часу, поки позивач протиправно був позбавлений права на роботі в органах поліції та виконувати свої функціональні обов'язки, в тому числі це й стосується періоду від часу прийняття судового рішення від 13.02.2017 року до 28.02.20217 року (не зважаючи на негайне поновлення), за умови та у випадку коли б такого незаконного звільнення не відбулось, то позивач був би повноправним учасником відносин стосовно реорганізацій подій, у порівнянні з іншими працівниками по відношенню до яких, він перебував у зараннє невигідних та не рівних для себе умовах, в зв'язку з таким не законним звільненням та не вчасним виданим наказом про поновлення на роботі. Бо саме за цей проміжок часу, іншими працівниками були подані відповідні рапорти на призначення. Зазначене вбачається як пояснень сторони Відповідача, так і з наданих ним до суду документів - посадові інструкції оперуповноважених працівників (а.с.1-26 т.2). При чому, колегія суддів зазначає, що відповідачем не доведено переважного права рядового поліції ОСОБА_5 на залишенні на посаді, в порівнянні з Позивачем, наказ по якому про призначення виданий 16.05.2017 року, тобто після звільнення позивача. В той же час, коли вирішувалось питання щодо заповнення штатних посад, Позивач був позбавлений своєчасної можливості подати відповідний рапорт.

В той же час, на момент поновлення позивача на посаді - 28.02.2017 року на підставі постанови суду від 13.02.2017 року по справі № 820/5941/17 у відділі протидії, злочинам в аграрному секторі, лісовій галузі, сфері земельних відносин та інтелектуальної власності Управління з п'яти посад оперуповноваженого були вакантні дві посади, про що свідчить витяг з наказу Департаменту від 15.02.2017 № 50 о/с про призначення працівників.

З огляду на встановленні фактичні обставини справи, з урахуванням правового аналізу вимог норм, що регулюють характер спірних правовідносин, колегія суддів піддаючи аналізу на відповідність вимог ч.3 ст.2 КАС України, приходить до висновку, що наказ Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 26 квітня 2017 року № 149 о/с "По особовому складу" в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції у зв'язку із скороченням штатів або проведення реорганізаційних заходів за п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", є протиправним та такий, що підлягає скасуванню.

В зв'язку з чим. Позивач підлягає поновленню на посаді оперуповноваженого управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України з 04 травня 2017 року, в той же час Відповідач зобов'язаний нарахувати та виплатити Позивачу грошове забезпечення за час вимушеного прогулу починаючи з 04 травня 2017 року по 13 грудня 2017 року. Постанова в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення заробітної плати за один місяць підлягає негайному виконанню.

Вимоги позивача про поновлення його на роботі з 26.04.2017 року є безпідставною, тому як останнім робочим днем позивача був 03.05.2017 року, тому поновленню підлягає з 04 травня 2017 року.

Надання неналежної правової оцінки встановленим фактичним обставинам справи, привело суд першої інстанції до неправильного вирішення справи та помилкового висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає обґрунтованими.

Враховуючи наведене, колегія суддів, з урахуванням приписів ст.202 КАС України дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування постанови суду першої інстанції із прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 2,11, 159, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 209, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2017 року по справі № 820/2166/17 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 26 квітня 2017 року № 149 о/с "По особовому складу" в частині звільнення майора поліції ОСОБА_1, оперуповноваженого управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції зі служби в поліції у зв'язку із скороченням штатів або проведення реорганізаційних заходів за п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Поновити майора поліції ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України з 04 травня 2017 року.

Зобов'язати Департамент захисту економіки Національної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу починаючи з 04 травня 2017 року по 13 грудня 2017 року.

Постанова в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення заробітної плати за один місяць підлягає негайному виконанню.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів, - з дня складення в повному обсязі.

У повному обсязі складена 18 грудня 2017 року.

Головуючий суддя (підпис)Яковенко М.М.
Судді(підпис) (підпис) Лях О.П. Старосуд М.І.