Справа № 802/2147/17-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

13 грудня 2017 р. Справа № 802/2147/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Чернюк Алли Юріївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Павліченко Аліни Володимирівни

позивача: не з'явився

представника відповідача: Могиль Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_2

до: Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2) до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі - відповідач, Вінницька ОДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що 08.09.2016 року Вінницькою ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення № 134954-13, яким визначено податкове зобов'язання з транспортного податку за 2016 рік в розмірі 25000 грн. Об'єктом оподаткування в даному випадку виступає автомобіль LEXUS RX 350, 2013 року випуску, з об'ємом двигуна 3456 см3.

Разом із тим дане податкове повідомлення-рішення позивач вважає протиправним, оскільки виходячи із розрахунку визначення вартості об'єкту оподаткування транспортним податком, здійсненого за допомогою сервісу розміщеного на інтернет-сторінці Міністерства економічного розвитку та торгівлі України, середньоринкова вартість належного їй автомобіля LEXUS RX 350, 2013 року, менша 750 розмірам мінімальної заробітної плати, у зв'язку з чим такий транспортний засіб не підлягає оподаткуванню транспортним податком.

Позивач в судове засідання не з'явилась, однак просила розгляд справи провести за її відсутності, окремо зазначивши, що заявлений адміністративний позов підтримує повністю та просить його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав, викладених у наданих суду письмових запереченнях за вх. №26599 від 06.12.2017 року, зазначивши, що розрахована відповідно до Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої постановою КМУ від 18.02.2016 року №66, середньоринкова вартість належного позивачу транспортного засобу є вищою за 750 розмірів мінімальної заробітної плати. З огляду на викладене, вважає, що винесене Вінницькою ОДПІ податкове повідомлення-рішення є правомірним, а тому підстави для його скасування відсутні.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що 08.09.2016 року Вінницькою ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Ф" № 134954-13, яким позивачу визначено податкове зобов'язання з транспортного податку за 2016 рік в розмірі 25000,00 грн.

Із змісту даного податкового повідомлення-рішення слідує, що згідно підпункту 54.3.3 пункту 54. 4 статті 54 Податкового Кодексу України та підпункту 267.6.2 пункту 267. 6 статті 267 Податкового кодексу України позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем: Транспортний податок з фізичних осіб в сумі 25000,00 грн. та зобов'язано на протязі 60 днів з моменту отримання цього повідомлення сплатити транспортний податок згідно статті 267 Податкового Кодексу України.

Разом із тим позивач вважає, що податкове повідомлення-рішення № 134954-13 від 08.09.2016 року є протиправним, а тому звернулась до суду з даним адміністративним позовом із вимогою його скасування.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Законом України №71-VІІІ від 28.12.2014 "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", який набрав чинності 01.01.2015, статтю 267 ПК України викладено у новій редакції, якою запроваджено транспортний податок.

В свою чергу Законом України від 24.12.2015 №909-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" (далі - Закон №909) внесені зміни до Податкового кодексу України, зокрема, у частині справляння транспортного податку, які набрали чинності з 01.01.2016.

Підпунктом 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України визначено, що платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, у тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Кодексу є об'єктами оподаткування.

Об'єктом оподаткування (в редакції ПК України із змінами, внесеними згідно із Законом №909-VIII), стали легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Згідно п. 267.6 статті 267 ПК України обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Відповідно до підпункту 267.5.1 пункту 267.5 статті 267 ПК України податковий звітний період для обчислення та сплати транспортного податку дорівнює календарному року.

Транспортний податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (абзац а) підпункту 267.8.1.

Отже, враховуючи, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2016 року визначена у розмірі 1378,00 грн., а тому об'єктом оподаткування у 2016 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1 033 500 грн. (750 х 1378,00 грн.) та з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно).

Судом встановлено, що з 26.02.2014 року за позивачем зареєстрований транспортний засіб марки LEXUS RX 350, 2013 року випуску, об'ємом двигуна 3456 см3., що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САТ 560785.

Обґрунтовуючи протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення позивач зазначає, що середньоринкова вартість належного їй транспортного засобу, яка розрахована згідно затвердженої Кабміном Методикам визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів становить 709155,14 грн., тобто є меншої ніж 750 мінімальних заробітних плат, а тому такий транспортний засіб не є об'єктом оподаткування.

Надаючи оцінку вказаним посиланням позивача, суд зазначає наступне.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 року № 403 (в редакції постанови КМУ від 18.02.2016 року №66) затверджений Порядок визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів (далі - Порядок).

Відповідно до п. 2 Порядку середньоринковою вартістю транспортних засобів є величина, яка визначається статистичними методами і еквівалентна імовірній ціні, за яку може здійснюватися купівля-продаж транспортних засобів певної марки та моделі з відповідним строком експлуатації та пробігом на встановлену дату проведення оцінки.

Середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою: Сср = Цн х (Г / 100) х (1 ± (Гк/ 100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні, Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1, Гк - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно з додатком 2. (п. 3 Порядку).

В даному випадку, при визначенні середньоринкової вартості належного позивачу транспортного засобу виникло спірне питання щодо коефіцієнту, який потрібно застосовувати для коригування ринкової ціни транспортного засобу залежно від строку його експлуатації.

Зокрема позивач зазначає, що належний їй автомобіль виготовлений в 2013 року, а тому його слід відносити до категорії транспортних засобів, які експлуатуються понад 3 і до 4 років, що свідчить про необхідність застосування коефіцієнту коригування ринкової ціни транспортного засобу залежно від строку його експлуатації - 45 (Г = 45).

Так, згідно підпункту 267.5.1 пункту 267.5 статті 267 ПК України податковий звітний період для обчислення та сплати транспортного податку дорівнює календарному року.

При цьому календарний рік - це проміжок часу з 01 січня по 31 грудня, який триває 365 або 366 (у високосному році) календарних днів.

Таким чином, ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік, тобто з 01 січня по 31 грудня податкового (звітного) періоду.

19 лютого 2016 року набула чинності Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена постановою Кабміну від 18 лютого 2016 року № 66, яка встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - автомобілі) для цілей їх віднесення до об'єктів оподаткування транспортним податком, та зазначено, що Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг (далі - Методика).

Відповідно до п. 4 Методики, інформація про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством "Держзовнішінформ" до Мінекономрозвитку.

Поряд із цим, пунктом 13 Методики передбачено, що Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Аналогічні за змістом положення щодо строків подачі центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі відповідної інформації відображені у п.п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України.

Із наведеного слідує, що середньоринкова вартість автомобіля розраховується Мінекономрозвитку на початку податкового (звітного) періоду та до 1 лютого останнім уже подається до ДФС відповідна інформація про автомобілі середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати.

Таким чином визначаючись відносного того, чи є транспортний засіб об'єктом оподаткування транспортним податком, слід брати до уваги його вартість розраховану згідно затвердженої Кабінетом Міністрів України Методики та станом на 01 січня податкового (звітного) періоду.

Відповідні висновки також слідують із аналізу інших положень, які відображені у статті 267 ПК України. Зокрема п. п. 267.6.5 п. 267.6 ст. 267 ПК України передбачено, що у разі переходу права власності на об'єкт оподаткування від одного власника до іншого протягом звітного року податок обчислюється попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому він втратив право власності на зазначений об'єкт оподаткування, а новим власником - починаючи з місяця, в якому він набув право власності на цей об'єкт.

Тобто, середньоринкова вартість транспортного засобу, яка є одним із критерієм віднесення його до об'єтку оподаткування транспортним податком, визначається Мінекономрозвитку на початок звітного податкового періоду, у зв'язку з чим середньоринкову вартість автомобіля ОСОБА_2, також необхідно розраховувати станом на початок податкового (звітного) періоду у якому він є об'єктом оподаткування, в даному випадку - 01 січня 2016 року.

Відтак, враховуючи, що згідно наданої позивачем інформації належний їй автомобіль виготовлений в 2013 року, а тому, суд погоджується з доводами позивача, що станом на січень 2016 року його слід відносити до категорії транспортних засобів, які експлуатуються понад 3 і до 4 років, що свідчить про необхідність застосування коефіцієнту коригування ринкової ціни транспортного засобу залежно від строку його експлуатації - 45 (Г = 45).

Так, здійснивши відповідний розрахунок вартості належного позивачу транспортного засобу за формулою, що передбачена Порядком із застосуванням коефіцієнту коригування ринкової ціни транспортного засобу залежно від строку його експлуатації - 45 встановлено, що середньоринкова вартість автомобіля LEXUS RX 350, 2013 року випуску, з об'ємом двигуна 3456 см3., встановленої законом на 01 січня податкового (звітного) року, а саме становить 709155,14 грн. (1703676,00 * (45/100) * (1± (7.5/100) = 709155,14 грн.), що свідчить середньоринкова вартість автомобіля LEXUS RX 350, 2013 року випуску, з об'ємом двигуна 3456 см3. є меншою від встановленого п.п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України граничного розміру середньоринкової вартості автомобілів, що підлягають оподаткуванню транспортним податком.

В контексті вищезазначеного, суд доходить висновку, що автомобіль LEXUS RX 350, 2013 року випуску, з об'ємом двигуна 3456 см3. не є об'єктом оподаткування транспортним податком у 2016 році, а тому податкове повідомлення-рішення Вінницької ОДПІ №134954-13 від 08.09.2016 року є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1-2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ст. 86 КАС України).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та дій і докази, надані позивачем, суд приходить до переконання, про наявність підстав для задоволення адміністративного позову ПП "Світ маніпуляторів" у повному обсязі.

Питання про розподіл судових витрат у справі вирішується судом відповідно до вимог ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Вінницької ОДПІ Головного управління ДФС у Вінницькій області № 134954-13 від 08.09.2016 року.

Стягнути на користь ОСОБА_2 1600 грн. судовий збір, що був сплачений згідно квитанції №0..1 від 22.11.2017 року за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Чернюк Алла Юріївна