Справа № 813/2157/17
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/9515/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сапіги В.П.

за участю секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Залізничної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівбудмережі» до Залізничної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

15.06.2017 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівбудмережі» звернулося до суду з позовом до Залізничної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, в якому просить скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 01.09.2017 року:

№/11890, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 2 322 606,25, з яких: за основним платежем 1 858 085,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 464 521,25 грн.;

№/11831, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 2 092 673,75 грн., з яких: за основним платежем 1 674 139 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 418 534,75 грн.;

№, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати в сумі 4224,28 грн., з яких: за основним платежем 3379,43 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 844,85 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2017 року позов задоволено повністю. Скасовано податкові повідомлення-рішення Залізничної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області від 01.09.2017 року: №/11890, №/11831, №.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що реальність здійснення господарських операцій Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівбудмережі» з його контрагентами: ТзОВ «Будівельне управління «Карпатспецбуд», ТзОВ «ПГ «Карпати» та ТзОВ «Інстал Плюс» підтверджується первинними бухгалтерськими документами, а саме: договорами, додатками до договорів, актами виконаних будівельних робіт, довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, видатковими накладними, податковими накладними. Вказані первинні документи відповідають вимогам, визначеним у Законі України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положенні про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88 (в редакції від 01.01.2015р.).

Реальність господарських операцій між ТзОВ «Будівельне управління «Карпатспецбуд» та ТзОВ «Львівбудмережі» підтверджується фактом оплати за виконані роботи згідно виписок по банківських рахунках, які наявні в матеріалах справи.

Також, підтвердженням реальності господарських операцій є долучені відповідачем до матеріалів справи первинні документи, складені на виконання умов договорів підряду між ТзОВ «Львівбудмережі» та ТзОВ «Будівельне управління «Карпатспецбуд», що були вилучені у позивача під час проведення обшуку, що підтверджується протоколом обшуку від 26.03.2015 року, складеного старшим слідчим СУ ФР ГУ ДФС у Львівській області Левандовською Л.О. в ході розслідування кримінального провадження № 0000282 від 15.12.2014 року.

Суд першої інстанції зазначає, що формування субєктом господарювання податкового кредиту та валових витрат не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами, законодавство України, не ставить в залежність виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання. Таким чином, відповідач неправомірно поклав на позивача відповідальність за можливі протиправні дії його контрагента.

Крім того, на момент вчинення правочинів підприємства-контрагенти позивача були належним чином включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та володіли свідоцтвом про реєстрацію платника податку на додану вартість, а отже видача ними податкових накладних, за операціями, фактичне здійснення яких відповідачем не спростовано під час розгляду справи та не наведено об'єктивних обставин та належних та допустимих доказів, які б ставили під сумнів фактичне здійснення операцій, є правомірним

Також, суд першої інстанції звертає увагу, що відповідачем не надано жодних доказів та не доведено, що водії ТзОВ «Львівбудмережі» здійснювали заправку транспортних засобів, не виконуючи обовязки трудового найму, а для власних потреб.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, Залізнична обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області оскаржила її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2017 року та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що в ході проведення перевірки встановлено, що ТзОВ «Львівбудмережі» здійснювало господарські операції з ТзОВ «Будівельне управління «Карпатспецбуд», ТзОВ «ПГ «Карпати», ТзОВ «БК «Інстал Плюс», які мають ознаки безтоварних операцій та не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, які економічно необхідні для здійснення такої діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської та економічної діяльності.

Вказує на те, що в ході перевірки не надано комплекту перевізних документів, що свідчать про транспортування ТМЦ від вищевказаних підприємств на склад ТзОВ «Львівбудмережі», договори на завантаження та доставку вказаних ТМЦ іншими суб'єктами господарювання, договори та акти виконаних робіт по зберіганню придбаних ТМЦ чи оренді складських приміщені» у покупця чи іншого субєкта господарювання. Крім того, у документах відсутні відомості щодо адреси складів, звідки проводилось відвантаження товару, не вказана кількість поїздок з вантажем.

Апелянт посилається на те, що витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Оскільки реальність вчинення господарських операцій ТзОВ «Будівельне Управління «Карпатспецбуд», ТзОВ «ПГ «Карпати», ТзОВ БК «Інстал Плюс» відсутня, а наслідком для податкового обліку є лише фактичний рух активів задекларований на папері, таким чином, у даних підприємств не було підстав для податкового обліку вказаних операцій.

Відповідно до представлених до перевірки документів факт отримання послуг та ТМЦ ТзОВ «Львівбудмережі» від ТзОВ «Будівельне Управління «Карпатспецбуд», ТзОВ «ПГ «Карпати», ТзОВ БК «Інстал Плюс» перевіркою не підтверджено.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст.19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що у період з 17.07.2015 року по 06.08.2015 року працівниками ДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області проведено планову виїзну перевірку ТзОВ «Львівбудмережі» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 19.12.2012 року по 31.12.2014 року, за результатами якої складено акт перевірки № 1285/13-03-22-02-10/38501958 від 13.08.2015 року.

В ході проведення перевірки встановлено порушення ТзОВ «Львівбудмережі вимог:

- п.п.14.1.27, п.п.14.1.36, п.п.14.1.56, п.п.14.1.331 п.14.1 ст.14, п.44.1, 44.3 ст.44, п.138.2.ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 1 679 139 грн., в тому числі за 2013 р. в сумі 16 262 грн., за 2014р. в сумі 1 657 877 грн.;

- п.п.14.1.36, п.п.14.1.231 п.14.1 ст.14, п.44.1, п.44.2 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 1 858 085 грн., в тому числі за вересень 2013р. на 12 749 грн., за жовтень 2014р. на суму 799 529 грн., за листопад 2014р. на суму 94 961 грн., за грудень 2014р. на суму 628 215 грн.;

- п.п «б» 164.2.17 п.164.2 п.164.5 ст.164, п.167.1 ст.167, п.п.168.1.1 п.168.1, п.п.168.1.2, п.п.168.1.4 п.168.1 ст.168, п.п.170.9.1 п.170.9 ст.170, п.176.2 ст.176, п.177.8 ст.177 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано податку на доходи фізичних осіб в сумі 3379,43 грн.

Контролюючим органом встановлено завищення собівартісті придбаних (виготовлених) та реалізованих (робіт, послуг) по безтоварних операція з придбання матеріалів, робіт та послуг в ТзОВ «Будівельне управління «Карпатспецбуд» (), ТзОВ «ПГ «Карпати» (), ТзОВ «БК «Інстал Плюс» (), які фактично не здійснювались в межах господарської діяльності ТзОВ «Львівбудмережі».

На підставі акта перевірки податковим органом 01.09.2015 року прийнято оспорювані податкові повідомлення-рішенння:

- №/11890, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 2 322 606,25, з яких: за основним платежем 1 858 085,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 464 521,25 грн.;

- №/11831, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 2 092 673,75 грн., з яких: за основним платежем 1 674 139 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 418 534,75 грн.;

- №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати в сумі 4224,28 грн., з яких: за основним платежем 3379,43 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 844,85 грн.

Встановлено, що в періоді, охопленому перевіркою фіскального органу, 1 липня 2014 року між та ПАТ «ОСОБА_1 Україна» (замовник) та ТзОВ «Львівбудмережі» (підрядник) було укладено договір підряду на проектування та виконання «під ключ» будівельних робіт з виконання благоустрою та прокладання зовнішніх мереж торгівельно-розважального центру «Форум-Львів» з підземним паркінгом, розташованому у м.Львові між вулицями ОСОБА_2 та Під Дубом.

Проект передбачає, серед іншого, також роботи з реставрації та благоустрою прилеглих муніципальних та приватних площ (доріг, тротуарів, освітлення, газонів, клумб, громадських парків) та приєднання обслуговуючих споруд до міських інженерних постачальних мереж.

До договору підряду від 1 липня 2014 року на проектування та виконання «під ключ» будівельних робіт з виконання благоустрою та прокладання зовнішніх мереж, укладеного між ПАТ «ОСОБА_1 Україна» (замовник) та ТзОВ «Львівбудмережі» (підрядник), укладено також додаткові угоди № 1 від 31.07.2014 р., № 2 від 02.09.2014 року та № 3 від 18.11.2014 р., які є невідємною частиною договора.

Згідно додаткових угод підрядник безвідклично надає свою згоду та зобовязується співпрацювати щодо уступки замовником всіх або частини його прав за договором, та/або, на вимогу замовника, передати всі або частину зобовязань замовника, відповідно до умов договору, на користь Європейського Банку реконструкції та Розвитку, чи іншої компанії, яка належить до групи «Мульті» або контролюється нею. Також внесено зміни щодо продовження процедури платежів.

На виконання умов договору підряду від 1 липня 2014 року ТзОВ «Львівбудмережі» уклало договори підряду залучало як субпідрядні організації ТзОВ «Будівельне управління «Карпатспецбуд», ТзОВ «ПГ «Карпати» та ТзОВ «БК «Інстал Плюс».

Відповідно до матеріалів справи та не заперечується сторонами, між ТзОВ «Львівбудмережі» та ТзОВ «Будівельне управління «Карпатспецбуд» було укладено наступні договори підряду: 04/07-1 від 04.07.2014 року; 1/21 від 07.07.2014 року, 01/08/-7 від 01.08.2014 року; 28/10/14 від 28.10.2014 року, 13/10/14 від 13.10.2014 року, 03/12-1 від 03.12.2014 року на виконання будівельних робіт з виконання благоустрою та прокладання зовнішніх мереж на обєкті: будівництво торгівельного центру, розташованому у м. Львові між вулицями ОСОБА_2 та Під Дубом.

На підтвердження реальності виконання даних договорів позивачем до перевірки податковому органу та суду надано відповідні первинні документи видаткові накладні, акти виконаних будівельних робіт, додатки до договорів, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, податкові накладні, виписки по банківських рахунках.

Встановлено, що між ТзОВ «Львівбудмережі» та ТзОВ «ПГ «Карпати» було укладено договір підряду №17/11- 01 від 17.11.2014 року на виконання будівельно-монтажних робіт по влаштуванню підпірних стінок і залізобетонних монолітних дорожніх плит на вул. Цеховій в м. Львові, що прилягає до торгового центру «Форум Львів».

Після виконання будівельно-монтажних робіт сторонами було підписана довідка про вартість виконаних будівельних робіт та акт приймання виконаних будівельних робіт № 1, № 2 від 29.12.2014 року. На підтвердження реальності виконання умов договору податковому органу надано податкову накладну № 4 від 08.12.2014 року, виписки по банківських рахунках, які наявні в матеріалах справи.

Крім того, за період з 19.02.2012 року по 31.12.2014 року ТзОВ «Львівбудмережі» здійснювало придбання в ТзОВ «Будівельна компанія «Інстал плюс» будівельно-монтажні роботи на суму 85 590 грн.

Так, між ТзОВ «Львівбудмережі» та ТзОВ «Будівельна компанія «Інстал плюс» було укладено:

- договір підряду з реконструкції транспортного вузла на перехресті вулиці ОСОБА_3 Шевченка №01/08/13 від 02.08.2013 року. Факт надання послуг по договору підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за серпень 2013 року (форма КБ-3) від 30.08.2013 року, актом приймання виконаних будівельних робіт від 30.08.2013 року;

- договір підряду з капітального ремонту каналізаційної мережі будинку № 5 по вул. Личаківській у м. Львові №02/08/13 від 02.08.2013 року. Факт надання послуг по договору підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за серпень 2013 року (форма КБ-3) від 30.08.2013 року та актом приймання виконаних будівельних робіт від 30.08.2013 року, податковими накладними № 6, №8, №9 від 30.08.2013 року.

- договір підряду з капітального ремонту каналізаційної мережі будинку №7 по вул. Кривоноса у м. Львові № 3/08/13 від 02.08.2013 року. Факт надання послуг по договору підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за серпень 2013 року (форма КБ-3) від 30.08.2013 року, актом приймання виконаних будівельних робіт від 30.08.2013 року.

Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст14 ПК України, господарська діяльність діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно пп.14.1.27 п.14.1 ст14 ПК України, витрати сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Пунктом 138.2 ст.138 ПК України встановлено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п.138.4 ст.138 ПК України витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Із змісту пп.139.1.9. п.139.1 ст.139 ПК України видно, що не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку та нарахування податку.

Виходячи із наведених норм закону, до складу валових витрат платника податку належать витрати, які: 1) підтверджені первинними документами; 2) пов'язані з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, тому право на зменшення об'єкта оподаткування податку на прибуток на суму понесених витрат надається добросовісним платникам для компенсації витрат, понесених у процесі здійснення реальної економічної діяльності, за умови наявності належного документального підтвердження виконання господарської операції.

Згідно пп.14.1.181 п.14.1 ст14 ПК України, податковий кредит це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду.

Пунктом 198.1 ст.198 ПК України встановлено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п.198.2 ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно із п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 291.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно із п.201.7 ст.201 ПК України податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При цьому, для формування податкового кредиту мають значення податкові накладні та інші первинні документи, які, виходячи з наведеного, видаються на підтвердження реально вчиненої операції.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-XIV від 16.07.1999 року (надалі Закону №996-XIV) визначено, що первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, податкові накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі ст.1 Закону №996-XIV господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати податковий кредит, витрати у зв'язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) та на підставі відповідних розрахункових, платіжних та інших документів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

В підтвердження здійснення господарських відносин позивачем до перевірки були надані первинні документи, які підтверджують факт здійснення господарської діяльності.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання. Якщо контрагент не виконав свого зобовязання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальності та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування ПДВ, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Одночасно слід наголосити на тому, що за умови невстановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його контрагентів, для одержання незаконної податкової вигоди, він не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу, з огляду на принцип індивідуальної відповідальності платника у сфері податкових правовідносин.

Відповідач не звертався до суду із позовом про визнання недійсними правочинів, укладених ТзОВ «Львівбудмережі» з ТзОВ «Будівельне управління «Карпатспецбуд», ТзОВ «ПГ «Карпати» та ТзОВ «БК «Інстал Плюс», та не довів того, що правочини було вчинено позивачем з метою безпідставного отримання податкової вигоди.

Водночас, сам факт посилання на відсутність у контрагентів трудових ресурсів, основних засобів, виробничих потужностей, кваліфікованого персоналу, необхідних для вчинення спірних господарських операцій не є належними, допустимими та достатніми доказами нереальності господарських операцій з ТзОВ «Будівельне управління «Карпатспецбуд», ТзОВ «ПГ «Карпати» та ТзОВ «БК «Інстал Плюс».

Відповідачем також не надано жодних доказів того, що роботи, які виконувались ТзОВ «Будівельне управління «Карпатспецбуд», ТзОВ «ПГ «Карпати» та ТзОВ «БК «Інстал Плюс» були виконані іншими особами, або могли бути виконані позивачем самостійно.

Інформація відповідача про неможливість проведення зустрічної звірки ТзОВ «БУ» «Карпатспецбуд» у 2015 році не може свідчити про те,що роботи не виконувалися у 2014 році. Акт про відсутність за місцем знаходження засвідчує лише факт неможливості проведення перевірки і не є доказом порушень у веденні податкового обліку.

Сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Суд апеляційної інстанції відхиляє посилання контролюючого органу на вирок Сихівського районного суду м.Львова по справі №464/2239/16-к від 25.03.2016 року, яким ОСОБА_4 визнано винною та засуджено за ч.2 ст.17, ч.1 ст.205 КК України (фіктивне підприємництво), яка стала засновником та керівником ТзОВ «БК «Інстал Плюс» з 03.02.2015 року, оскільки господарські відносини між позивачем та ТзОВ «БК «Інстал Плюс» мали місце у серпні 2013 року.

Посилання податкового органу на наявність кримінального провадження, порушеного відносно посадових осіб ТзОВ «Лівібудмережі» правомірно не прийнято судом до уваги, оскільки факти вчинення злочину, в тому числі у вигляді фіктивного підприємництва та ухилення від сплати податків, можуть встановлюватись виключно відповідним рішенням суду, яке в матеріалах даної справи відсутнє. Сам факт наявності кримінального провадження не є підставою для висновків про нереальність господарських операцій і такі докази не спростовують факту зміни майнового стану позивача, як добросовісного платника податків внаслідок здійснення господарських операцій із зазначеними контрагентами.

На момент вчинення правочинів контрагенти позивача були належним чином зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та платниками податку на додану вартість.

Щодо посилань контролюючого органу на лист Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 67/12292 від 31.12.2014 року, згідно якого ОСОБА_5 керівник ТзОВ «БК «Карпатспецбуд» 26.09.2014 виїхав за межі території України та станом на 31.12.2014 на територію України не повернувся, що свідчить про те, що первинні документи після 26.09.2014 року не могли бути ним складені, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що перебування за межами території України не свідчить про неможливість підписання первинних документів. Зібраними доказами встановлено реальні зміни майнового стану платника податків за результатами господарських операцій.

На думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що податкові повідомлення-рішення від 01.09.2015 року №/11890 та №/11831 слід визнати протиправними та скасувати.

Відповідачем в акті перевірки зазначено, що в період з 19.12.2012 року по 31.1214 року, відповідно до актів звірки із заправними станціями, водії ТзОВ «Львівбудмережі» здійснювали заправку транспортних засобів паливом у вихідні дні на загальну суму 19 152,40 грн. Контролюючим органом це розцінено як ненарахування та несплата до бюджету податку на доходи фізичних осіб при виплаті платникам доходу у вигляді додаткового блага на загальну суму 19 152,40 грн., внаслідок чого винесено податкове повідомлення-рішення № від 01.09.2015 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати за основним платежем в сумі 3379,43 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 844,85 грн.

Підпунктом 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не повязаний з виконанням обовязків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV Кодексу).

Відповідачем не надано жодних доказів та не доведено, що водії ТзОВ «Львівбудмережі» здійснювали заправку транспортних засобів, не виконуючи обовязки трудового найму, а для власних потреб, в звязку з чим судом першої інстанції правомірно податкове повідомлення-рішення № від 01.09.2015 року визнано протиправним та скасовано.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянтів на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Залізничної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2017 року у справі №813/2157/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівбудмережі» до Залізничної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про скасування податкових повідомлень-рішень без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_6
судді ОСОБА_7
ОСОБА_8

Повний текст судового рішення виготовлено 14.12.2017 року.