Справа № 820/4766/17
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 р. Справа № 820/4766/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 07.11.2017р. по справі № 820/4766/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Харківській області

про визнання протиправним та скасування наказу № 2592 від 16.06.2017 р. "Про проведення фактичної перевірки",

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ відповідача № 2592 від 16.06.2017 року «Про проведення фактичної перевірки» господарського об'єкту, розташованого за адресою: Харківська обл., Зачепілівський р-н, с. Кочетівка, вул. Харківська, б. № 2, у якому здійснює діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_1, РНКОПП НОМЕР_1.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 07.11.2017 року по справі № 820/4766/17 адміністративний позов задоволено частково. Скасовано Наказ Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № 2592 від 16.06.2017 року «Про проведення фактичної перевірки» в частині призначення фактичної перевірки з питання обігу готівки, здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, оформлення трудових відносин. У решті вимог позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з постановою Харківського окружного адміністративного суду від 07.11.2017 року по справі № 820/4766/17 відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, вважає, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права.

Позивач вважає, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 07.11.2017 року по справі № 820/4766/17 прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому підстави для її скасування відсутні.

Справа розглядається в порядку ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 16.06.2017 року відповідач прийняв наказ № 2592 «Про проведення фактичної перевірки», згідно якого передбачалось проведення перевірки ФО-П ОСОБА_1 (ідентифікаційний код - НОМЕР_1) за місцем провадження господарської діяльності - в об'єкті, розташованого за адресою: Харківська обл., Зачепилівський р-н, с. Кочетівка, вул. Харківська, буд. №2.

Юридичною підставою для прийняття спірного рішення суб'єктом владних повноважень обрано приписи п. 80.2.5 ст. 80 Податкового кодексу України.

У відповідності до п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 73 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Нормами п. 80.1. ст. 80 ПК України передбачено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до п. 80.2 ст. 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності обставин, визначених Кодексом, зокрема згідно до п.п. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Згідно приписів п.п. 81.1 ст. 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

Підпунктом 81.2 ст. 81 цього Кодексу визначено, що у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб органу державної податкової служби до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

Колегією суддів встановлено, що на підставі Наказу начальника Головного управління ДФС у Харківській області № 2592 від 16.06.2017 року призначено з 19.06.2017 року по дату завершення перевірки провести фактичну перевірку господарського об'єкту, розташованого за адресою: Зачепилівський р-н, с. Кочетівка, вул. Харківська, б. № 2, в якому здійснює діяльність позивач (а.с. 36).

На підставі цього наказу видані направлення на перевірку від 19.06.2017 року № 4044 та № 40457 (а.с. 37, 38).

Відповідно до актів недопуску до проведення фактичної перевірки № 1216/20/40-14-10/224850609 № 1217/20/40-14-10/НОМЕР_2 від 10.06.2017 року, посадові особи контролюючого органу до проведення фактичної перевірки ФО-П ОСОБА_1 не допущені (а.с. 39, 40), оскільки, на думку позивача, Наказ № 2592 від 16.06.2017 року «Про проведення фактичної перевірки» складений з порушенням вимог Податкового кодексу України, а саме: не було зазначено підстав для видання Наказу та Направлення на перевірку, не вказано жодного виявленого факту, жодного конкретного складу правопорушення чи порушення, жодної обставини, яка б свідчила про порушення саме ФО-П ОСОБА_1 вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та виробів, пального. Не зазначено також данні, конкретні розрахунки, пояснення, які б підтверджували вищевказаний факт.

Позивач від отримання акту недопуску, надання пояснень, отримання копії Наказу, підпису в направленнях на перевірку відмовився, що підтверджується актом відмови від отримання акту недопуску до проведення фактичної перевірки та надання пояснень, про що вказано у зазначених вище актах.

Стосовно посилань суду першої інстанції на те, що підставою для скасування спірного рішення контролюючого органу про призначення фактичної перевірки в частині є виявлений судом факт явної та однозначної невідповідності між обраною суб'єктом владних повноважень юридичною підставою для прийняття спірного рішення (п. 80.2.5 ст. 80 Податкового кодексу України) та визначеним у тексті спірного наказу предметом перевірки, колегія суддів не погоджується з такими висновками з огляду на наступне.

У відповідності до вищенаведених вимог п.п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, керівником Головного управління ДФС у Харківській області прийнято рішення про проведення фактичної перевірки господарського об'єкту, де здійснює діяльність позивач (розташованого за адресою: АДРЕСА_1, яке оформлено Наказом № 2592 від 16.06.2017 та видані 19.06.2017 року направлення на перевірку № 4044 та № 4045.

Посадові особи контролюючого органу не були допущені до проведення перевірки, про що свідчить Акти недопуску до проведення фактичної перевірки № 1216/20/40-14-10/224850609 № 1217/20/40-14-10/НОМЕР_2 від 10.06.2017 року. Позивач відмовився від отримання акту недопуску до проведення фактичної перевірки та надання пояснень, від отримання копії наказу під розпис, від підпису в направленнях на перевірку, про що свідчить акт відмови від отримання акту недопуску до проведення фактичної перевірки та надання пояснень.

Таким чином, під час розгляду справи судом з'ясовано, що оскаржуваний Наказ відповідає вимогам, що передбачені до їх змісту п.п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, а саме: містить дату видачі (31.03.2017 року); найменування контролюючого органу (Головного управління ДФС у Харківській області); найменування та реквізити суб'єкта (СГ ФО-П ОСОБА_1, (ідентифікаційний код - НОМЕР_1); адреса об'єкта (АДРЕСА_1; мета (з метою здійснення контролю за дотриманням суб'єктами господарювання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, свідоцтв, виробництва та обігу підакцизних товарів, проведення перевірок дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, оформлення трудових відносин з працівниками); вид перевірки (фактична); підстави для проведення перевірки. визначені цим Кодексом (на підставі п.п. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 Кодексу); дата початку (з 19.06.2017 року); тривалість перевірки (в наказі містить посилання на п. 82.3 ст. 82 Кодексу, який передбачає, що тривалість перевірок, визначених ст. 80 цього Кодексу, не повинна перевищувати 10 діб); період діяльності, який буде перевірятися (з 11.08.2014 року по дату завершення перевірки).

Таким чином, не погоджуючись із висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що відповідач мав право на проведення фактичної перевірки позивача ФО-П ОСОБА_1 на підставі інформації державного органу та рішення керівника контролюючого органу.

Окрім цього, оскаржуваний позивачем Наказ відповідає вимогам, що передбачені до його змісту п.п. 81.1 ст. 81 ПК України, прийнятий за відсутності порушення визначеної чинним законодавством процедури призначення фактичної перевірки ФО-П ОСОБА_1, за наявності передбаченої Податковим кодексом України підстави для її проведення та дотриманням обов'язкових для цього умов.

Враховуючи зазначені вище обставини, колегія суддів вважає, що позовні вимоги позивача стосовно скасування Наказу Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № 2592 від 16.06.2017 року «Про проведення фактичної перевірки» в частині призначення фактичної перевірки з питання обігу готівки, здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, оформлення трудових відносин, задоволенню не підлягають, оскільки відповідач в даному випадку, діяв на законних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно із статтею 86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З урахуванням встановлених обставин, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції в частині скасування Наказу Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № 2592 від 16.06.2017 року «Про проведення фактичної перевірки» в частині призначення фактичної перевірки з питання обігу готівки, здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, оформлення трудових відносин, - не відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому, відповідно до вимог ст. 202, ч. 2 ст. 205 КАС України, підлягає скасуванню в цій частині, з прийняттям в цій частині нової постанови про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області задовольнити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 07.11.2017р. по справі № 820/4766/17 скасувати в частині задоволення позовних вимог, а саме: скасування наказу Головного управління ДФС у Харківській області № 2592 від 16.06.2017р. "Про проведення фактичної перевірки" в частині призначення фактичної перевірки з питання обігу готівки, здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, оформлення трудових відносин.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні цієї частини позовних вимог - відмовити.

В інший частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 07.11.2017р. по справі № 820/4766/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Старостін В.В.
Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О. Рєзнікова С.С.
Повний текст постанови виготовлений 18.12.2017 р.