Справа № 281/490/17
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року Житомир справа № 281/490/17

категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Попової О. Г., суддів: Панкеєвої В.А., Капинос О.В.,

секретар судового засідання Ясинська К.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 внутрішніх справ України, ОСОБА_5 комісії Управління ОСОБА_4 внутрішніх справ України в Житомирській області, третя особа: Управління ОСОБА_4 внутрішніх справ України в Житомирській області про визнання рішення незаконним, скасування рішення та ззобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить:

- визнати незаконним рішення ОСОБА_4 внутрішніх справ України та Управління ОСОБА_4 внутрішніх справ України в Житомирській області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в зв'язку із втратою працездатності під час проходження служби в органах внутрішніх справ України та поверненні матеріалів без права на виплату до Управління ОСОБА_4 внутрішніх справ України в Житомирській області;

- скасувати рішення ОСОБА_4 внутрішніх справ України щодо відсутності правових підстав у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1;

- зобов'язати Управління ОСОБА_4 внутрішніх справ України в Житомирській області повторно подати до ОСОБА_4 внутрішніх справ України висновок та відповідний пакет документів щодо можливості призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1;

- зобовязати ОСОБА_4 внутрішніх справ України прийняти від Управління ОСОБА_4 внутрішніх справ України в Житомирській області висновок та відповідний пакет документів щодо можливості призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1.

- зобовязати ОСОБА_4 внутрішніх справ України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" від 21.10.2015 №850.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 19.03.1986 по 29.09.2005 проходив службу у Управлінні ОСОБА_4 внутрішніх справ України в Житомирській області, звільнений зі служби за станом здоровя. Вказує, що після звільнення пройшов обстеження у військово-лікарській комісії Управління ОСОБА_4 внутрішніх справ України в Житомирській області, за результатами якого отримав свідоцтво про хворобу №494/136 від 31.10.2005 щодо наявності захворювання повязаного з проходженням служби у органах внутрішніх справ. За твердженнями позивача, 19.05.2017 його було обстежено Житомирським обласним центром медико-соціальної експертизи (комісія №2) та видано довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної здатності у відсотках серії ААА №015563, згідно якої ОСОБА_1 встановлено ступінь втрати працездатності 60%. Зазначає, що за результатами обстеження позивачу також встановлено ІІ групу інвалідності з 16.05.2017 у звязку із захворюванням, повязаним із служби в органах внутрішніх справ та видано довідку до акта огляду МСЕК серії 12 ААА №782496. Вказує, що в травні звернувся до ОСОБА_5 комісії Управління ОСОБА_4 внутрішніх справ України в Житомирській області із заявою щодо отримання одноразової грошової допомоги, однак, 04.07.2017 отримав лист ОСОБА_5 комісії Управління ОСОБА_4 внутрішніх справ України в Житомирській області №1117/29/05-2017 від 29.06.2017, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги із посиланням на положення на п. 4 «Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015.

На думку позивача, відмова викладена у листі ОСОБА_5 комісії Управління ОСОБА_4 внутрішніх справ України в Житомирській області №1117/29/05-2017 від 29.06.2017 є протиправною, оскільки застосування п. 4 Порядку №850 передбачає обмеження розміру виплати одноразової грошової допомоги шляхом вирахування попередньо виплачених сум, а не позбавлення права на отримання такої виплати, як зазначає відповідач.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 28.11.2017 залучено ОСОБА_5 комісію Управління ОСОБА_4 внутрішніх справ України в Житомирській області.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та у письмових поясненнях представника позивача ОСОБА_2 від 14.11.2017 (а.с. 56-58)

Представник відповідача ОСОБА_4 внутрішніх справ України в судове засідання не прибув, причини неявки не повідомив. Про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлений належним чином. Надіслав на адресу суду письмові заперечення на адміністративний позов від 10.08.2017 №12/6-4980 відповідно до змісту яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. (а.с. 23-25)

Представник відповідача ОСОБА_5 комісії Управління ОСОБА_4 внутрішніх справ України в Житомирській області та третьої особи Управління ОСОБА_4 внутрішніх справ України в Житомирській області (в порядку ч. 4 ст. 105 Цивільного кодексу України) в судовому засіданні стосовно позовних вимог заперечував.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та присутні в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення позовних вимог, з таких підстав.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 з 19.03.1986 по 29.09.2005 проходив службу у Управлінні ОСОБА_4 внутрішніх справ України в Житомирській області, звільнений зі служби за станом здоровя. (а.с. 7-9)

Згідно наявної у матеріалах справи копії довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії ЖИА №001100 ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про хворобу №494/136 від 31.10.2005 (а.с. 11-12) та акту огляду МСЕК встановлено ступінь втрати професійної працездатності 15% у звязку із захворюванням, повязаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ. (а.с. 74)

Згідно довідки ПАТ НАСК "Оранта" від 05.05.2017 №0690-06-05/317, ПАТ НАСК "ОРАНТА" протягом 1996-2016 рр. (включно до 25.05.2017) проводила виплату 17.11.2006 страхового відшкодування з обов'язкового особистого страхування військовослужбовців ОСОБА_4 внутрішніх справ України в сумі 1275,00 грн. у зв'язку із втратою працездатності (15%), дата настання страхового випадку 30.09.2005. (а.с. 81)

Відповідно до 19.05.2017 змісту довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної здатності у відсотках серії ААА №015563 від 19.05.2017, обласною МСЕК 32 було проведено огляд позивача та встановлено ОСОБА_1 ступінь втрати працездатності 60%. За результатами обстеження позивачу також встановлено ІІ групу інвалідності з 16.05.2017 у звязку із захворюванням, повязаним із служби в органах внутрішніх справ та видано довідку до акта огляду МСЕК серії 12 ААА №782496. (а.с. 13 та зворот)

Згідно пояснень позивача, що не заперечується відповідачем, ОСОБА_1 в травні 2017 року звернувся до ОСОБА_5 комісії Управління ОСОБА_4 внутрішніх справ України в Житомирській області із заявою щодо отримання одноразової грошової допомоги.

Встановлено, що згідно супровідного листа Управління ОСОБА_4 внутрішніх справ України в Житомирській області вих. №984/29/05-2017 за підписом Голови ліквідаційної комісії ОСОБА_6, відповідачем на адресу Департаменту фінансово-облікової політики МВС України надіслано матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 колишнім працівникам міліції, зокрема ОСОБА_1, на 11 аркушах. (а.с. 77)

Зокрема, згідно надісланого для погодження на адресу Департаменту фінансово-облікової політики МВС України висновку про призначення одноразової грошової допомоги від 31.05.2017, позивачу визначено розмір одноразової грошової допомоги - 335 525,00 грн., із вирахуванням раніше виплаченої суми у розмірі 1275,00 грн. (а.с. 78)

Департамент фінансово-облікової політики МВС України листом вих. №15/2-2158 від 20.06.2017 повідомило ОСОБА_5 комісію Управління ОСОБА_4 внутрішніх справ України в Житомирській області, що згідно з умовами п. 4 «Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 визначено, що якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено, що згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії, вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми. Згідно надісланих матеріалів при первинному огляді МСЕК ОСОБА_1 по державному обов'язковому особистому страхуванню осіб рядового та начальницького складу органів та підрозділів внутрішніх справ України 17.11.2006 виплачено страхову суму за 15% втрати працездатності. Під час повторного огляду МСЕК з 16.05.2017 ОСОБА_1 установлено ІІ групу інвалідності та відповідний ступінь втрати працездатності. Таким чином, та обставина, що з дати первинного огляду МСЕК пройшло більше 2 років, за умовами п. 4 Порядку №850, не дає ОСОБА_1С, права на отримання грошової допомоги у більшому розмірі. Зважаючи на викладене, повертаємо матеріали ОСОБА_1С, як такі, що не відповідають вимогам законодавства. (а.с. 79)

ОСОБА_5 комісія Управління ОСОБА_4 внутрішніх справ України в Житомирській області листом вих. №1117/29/05-2017 від 29.06.2017 за підписом Голови ліквідаційної комісії ОСОБА_6 повідомила позивачу, що у Департаменті фінансово-облікової політики МВС України матеріали ОСОБА_1 з питання призначення одноразової грошової допомоги розглянуто та повернуто як такі, що не відповідають вимогам законодавства. що згідно з умовами п. 4 «Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 визначено, що якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено, що згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії, вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми. Згідно надісланих матеріалів при первинному огляді МСЕК ОСОБА_1 по державному обов'язковому особистому страхуванню осіб рядового та начальницького складу органів та підрозділів внутрішніх справ України 17.11.2006 виплачено страхову суму за 15% втрати працездатності. Під час повторного огляду МСЕК з 16.05.2017 ОСОБА_1 установлено ІІ групу інвалідності та відповідний ступінь втрати працездатності. Таким чином, та обставина, що з дати первинного огляду МСЕК пройшло більше 2 років, за умовами п. 4 Порядку №850, не дає ОСОБА_1С, права на отримання грошової допомоги у більшому розмірі. (а.с. 80)

Не погоджуючись із рішенням відповідачів та вважаючи, що позивачу протиправно відмовили у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, ОСОБА_1 звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 6 статті 23 Закону України "Про міліцію" встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" Кабінет Міністрів України постановою №707 від 12.05.2007 затвердив "Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції" (далі - Порядок №707).

Відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону України "Про міліцію" та Порядку №707 позивачу було проведено виплату одноразової грошової допомоги за встановлення ступеню втрати професійної працездатності у відсотковому розмірі 15% внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в ОВС в розмірі 1275,00 грн.

Частиною першою Порядку №707 передбачено, що у разі виникнення у працівника міліції, податкової міліції або членів його сім'ї права на отримання грошової допомоги в розмірі, більшому за раніше виплачену суму, виплата проводиться за вирахуванням такої суми (абз.2).

Відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" Кабінет Міністрів України Постановою № 850 від 21.10.2015 затвердив "Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" (далі - Порядок №850). Дана постанова набрала чинності 31.10.2015.

Зазначеною Постановою установлено, що особам, які до набрання чинності Законом України від 13 лютого 2015 р. № 208-VIII "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції" мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 р. № 707. Закон України від 13 лютого 2015 р. № 208-VIII набрав чинності 12.03.2015.

Згідно підпункту 2 пункту 2 Порядку № 850, днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи (п.п.2 п.3 Порядку №850).

Згідно із пунктом 4 Порядку №850, якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Як було встановлено судом, 19.05.2015 проведено повторний огляд позивача та встановлено ІІ групу інвалідності з 16.05.2017, пов'язану з проходженням служби в органах внутрішніх справ та визначено більший відсоток ступеню втрати працездатності, що підтверджується довідкою серії 12 ААА №782496 від 19.05.2017. (а.с. 13)

Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства колегія суддів зазначає, що Законом України "Про міліцію" не встановлено обмежень щодо виплати одноразової грошової допомоги, яка передбачені пунктом 4 Порядку №850. Вказана норма Порядку №850 не позбавляє позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, а тільки встановлює обмеження у розмірі проведення виплати нарахованої суми грошової допомоги в залежності від часу повторного встановлення інвалідності із втратою працездатності після первинного встановлення втрати працездатності.

Вказана правова позиція також викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 10 липня 2017 року по справі № 286/2758/16-а ( К/800/15091/17).

Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що з 16.05.2017 у позивача виникло право на отримання грошової допомоги в розмірі, більшому за раніше виплачену суму відповідно до ст. 23 Закону України "Про міліцію" та Порядку №850, а тому Департамент фінансово-облікової політики МВС України листом вих. №15/2-2158 від 20.06.2017 та ОСОБА_5 комісія Управління ОСОБА_4 внутрішніх справ України в Житомирській області листом вих. №1117/29/05-2017 від 29.06.2017 протиправно прийняли рішення щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в зв'язку із втратою працездатності під час проходження служби в органах внутрішніх справ України та поверненні матеріалів без права на виплату до Управління ОСОБА_4 внутрішніх справ України в Житомирській області.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зобов'язання ОСОБА_5 комісію Управління ОСОБА_4 внутрішніх справ України в Житомирській області повторно подати до ОСОБА_4 внутрішніх справ України висновок та відповідний пакет документів щодо можливості призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1.

Щодо вимоги позивача в частині Зобовязати ОСОБА_4 внутрішніх справ України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" від 21.10.2015 №850, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенство права. Принцип верховенства права сформувався як інструмент протидії свавіллю держави, що виявляється в діях її органів як у цілому, так і окремих із них. Верховенство права - це розуміння того, що верховна влада, держава та її посадові особи мають обмежуватися законом.

Обмеження дискреційної влади як складова верховенства права і правової держави вимагає, насамперед, щоб діяльність як держави загалом, так і її органів, включаючи законодавчий, підпорядковувалася утвердженню і забезпеченню прав і свобод людини.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі "Класс та інші проти Німеччини", "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".

Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб'єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права без його практичного застосування.

Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту.

Як встановлено із матеріалів справи, саме по собі судове рішення про визнання протиправною відмови в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в зв'язку із втратою працездатності під час проходження служби в органах внутрішніх справ України та поверненні матеріалів без права на виплату до Управління ОСОБА_4 внутрішніх справ України в Житомирській області не відновлює порушеного права позивача на прийняття відповідачем вмотивованого рішення призначення та виплати ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" від 21.10.2015 №850, а породжує додаткові спори.

Варто вказати, що Верховний Суд України у своїй постанові від 16.09.2015 по справі №21-1465а15 зазначив, що у випадку задоволення позову, рішення суду має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії, чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду.

Застосовуючи механізм захисту права та його відновлення, порушеного суб'єктом владних повноважень, суд вважає за необхідне зобовязати ОСОБА_4 внутрішніх справ України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" від 21.10.2015 №850, оскільки будь-яких перешкод та підстав для відмови щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, крім тих, які вже розглянуті судом, відповідачами не зазначено та судом не встановлено.

Покладення такого обов'язку на відповідача не є перебиранням функції іншого суб'єкта владних повноважень, віднесених до виключної компетенції такого суб'єкта та зобов'язанням його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу, з огляду на обов'язковість ефективного механізму захисту порушеного права.

Стосовно позовних вимог в частині скасування рішення ОСОБА_4 внутрішніх справ України щодо відсутності правових підстав у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та зобовязати ОСОБА_4 внутрішніх справ України прийняти від Управління ОСОБА_4 внутрішніх справ України в Житомирській області висновок та відповідний пакет документів щодо можливості призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1, колегія суддів зазначає, що вони є похідними від першої та третьої позовних вимог, а тому не підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідачами не доведено, а позивачем та наявними у матеріалах справи доказами спростовано правомірність рішення ОСОБА_4 внутрішніх справ України та Управління ОСОБА_4 внутрішніх справ України в Житомирській області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в зв'язку із втратою працездатності під час проходження служби в органах внутрішніх справ України та поверненні матеріалів без права на виплату до Управління ОСОБА_4 внутрішніх справ України в Житомирській області та висновок щодо відсутності правових підстав для призначення позивачу одноразової грошової допомоги, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 71, 86, 158-163, 167, 186, 254 КАС України,

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення ОСОБА_4 внутрішніх справ України та ОСОБА_5 комісії Управління ОСОБА_4 внутрішніх справ України в Житомирській області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в зв'язку із втратою працездатності під час проходження служби в органах внутрішніх справ України та поверненні матеріалів без права на виплату до Управління ОСОБА_4 внутрішніх справ України в Житомирській області.

Зобов'язати ОСОБА_5 комісію Управління ОСОБА_4 внутрішніх справ України в Житомирській області повторно подати до ОСОБА_4 внутрішніх справ України висновок та відповідний пакет документів щодо можливості призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1.

Зобовязати ОСОБА_4 внутрішніх справ України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" від 21.10.2015 №850.

У решті заявлених вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя О.Г. Попова

Суддя В.А. Панкеєва

Суддя О.В. Капинос

Повний текст постанови виготовлено: 19 грудня 2017 р.