Справа № 806/2279/17
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Черноліхов С.В.
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
УХВАЛА

іменем України

"13" грудня 2017 р. Справа № 806/2279/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Іваненко Т.В.

Франовської К.С.,

за участю секретаря судового засідання Нероди І.В.,

представника позивача та відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "19" жовтня 2017 р. у справі за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області до ОСОБА_3 про стягнення 38994,58 грн. ,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2017 року Головне управління ДФС у Житомирській області звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 податковий борг у сумі 38994,58грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вказана сума заборгованості виникла у відповідача зі сплати орендної плати за землю з фізичних осіб.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 19.10.2017 позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь державного бюджету України в особі Головного управління ДФС у Житомирській області податкову заборгованість у сумі 38994,58 грн.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 з 02.07.1997 перебувала на податковому обліку Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області як платник податків.

16.07.2014 стосовно відповідача здійснено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою підприємцем за її рішенням. Стан платника податків (відповідача) - припинено та 15.01.2015 знято з обліку платника податків (а.с.7).

23.06.2016 Коростенською ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення №12207-1301, яким визначено суму грошового зобов'язання по орендній платі з фізичних осіб у розмірі 38994,58 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 04.09.2016 Коростенською ОДПІ надіслано відповідачу корінець податкового повідомлення-рішення №12207-1301 від 23.06.2016 та 29.09.2016 - корінець податкової вимоги (форми "Ф") № 2913-17 від 08.09.2016 (податкова вимога отримана відповідачем 07.10.2016), що підтверджується копією рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення.

Відповідач податковий борг по орендній платі з фізичних осіб в добровільному порядку не сплатив, заборгованість у розмірі - 38994,58 грн. залишається не сплаченою.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач не сплатив узгоджені податкові зобов'язання, а тому дії податкового органу є правомірними.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п.56.3. ст. 56 ПК України при незгоді платника податків із грошовим зобов'язанням, визначеним за рішенням контролюючого органу, платник податків вправі оскаржити вказане податкове повідомлення - рішення. Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується (п.56.3. ст. 56 ПК України).

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків.

Згідно з підпунктами 56.17.1, 56.17.5 п.56.17 ст.56 ПК України процедура адміністративного оскарження закінчується днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк.

Скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження (п.56.15 ст.56 ПК України).

Порядок направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затверджений наказом Державної податкової адміністрації України від 22.12.2010 №985, зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 30 грудня 2010 р. за N 1440/18735 (далі по тексту - Порядок №985)

Крім того слід зазначити, що апелянт зазначає про оскарження податкового повідомлення-рішення на підставі якого виник борг, а відтак повідомлення - рішення є чинним, грошове зобов'язання визначене позивачем є узгодженим відповідно до положень ст. 54, п.56.3, п.п. 56.17.1, 56.17.5 п.56.17 п. 56.17 ст.56 Податкового Кодексу України, строк оплати за такими зобов'язаннями настав.

Відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Приписами пп. 14.1.175 п. 14.1 цієї ж статті визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п.16.1.4. ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Стаття 19-1 Податкового кодексу України визначає функції органів доходів і зборів, до яких, зокрема, відноситься здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, своєчасністю подання податкової звітності, здійснення контролю за погашенням податкового боргу з податків та зборів платників податків, у тому числі тих, майно яких перебуває у податковій заставі, організовує роботу та здійснює контроль за застосуванням арешту майна платника податків, що має податковий борг, та/або зупинення видаткових операцій на його рахунках у банку, здійснює інші функції, визначені цим Кодексом та законами України.

Згідно з п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п.56.11 ст.56 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків, не підлягає оскарженню.

Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.87.11 ст.87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

В апеляційній скарзі скаржник не погоджується із сумою нарахованої заборгованості по орендній платі в розмірі 38994,58 грн., вказує що дана сума розрахована неправильно, однак дане твердження є безпідставним, адже відповідачем не надано доказів оскарження податкового повідомлення-рішення від 23.06.2016, яким нарахована суму податкового зобов'язання.

Приведені в апеляційній скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ст. 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "19" жовтня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Т.В. Іваненко

К.С. Франовська

Повний текст cудового рішення виготовлено "13" грудня 2017 р.