Справа № 820/4023/17
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 р.Справа № 820/4023/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.

представників сторін: позивача - ОСОБА_1, відповідача - Капинос А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.11.2017р. по справі № 820/4023/17

за позовом ОСОБА_4

до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області

про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_4.) звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (далі по тексту - відповідач, ГУ Держгеокадастру у Харківській області), в якому просить суд:

- скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про утримання від прийняття відповідного рішення по заяві ОСОБА_4, яке оформлено листом від 05.07.2017 року № Д-17764/0/6-17056/0/21-17;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_4 від 13.06.2017 року про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки площею 2,0000 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Кегичівської селищної ради Кегичівського району Харківської області.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 02.11.2017 року по справі № 820/4023/17 адміністративний позов ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Харківській області щодо розгляду заяви ОСОБА_4 від 13.06.2017 про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою.

Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_4 від 13.06.2017 про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки площею 2,0000 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Кегичівської селищної ради Кегичівського району Харківської області та прийняти передбачене Земельним Кодексом України відповідне рішення.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_4 АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, код НОМЕР_1) судові витрати в загальному розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (61022, м. Харків, м. Свободи, буд.5, Держпром,1, під.6-7 ).

Відповідач, не погодившись із вказаною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просив суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.11.2017 року по справі № 820/4023/17 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача в обґрунтування вимог апеляційної скарги та у судовому засіданні зазначив, що надання дозволів на розроблення технічної документації із землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації передбачено насамперед учасникам антитерористичної операції. На момент розгляду заяви позивача від 14.06.2017 року в Головному управлінні знаходилась 971 заява учасників антитерористичної операції на отримання дозволів на розроблення документації із землеустрою в межах норм безоплатної приватизації на площу майже 1378 га. За таких підстав, ГУ Держгеокадастру у Харківській області утримується від прийняття відповідного рішення до моменту вирішення по суті питання забезпечення земельними ділянками учасників антитерористичної операції. Крім того, вказує, що відповідачем не було прийнято остаточного категоричного рішення щодо заяви позивача. Вважає, що визнання судом першої інстанції протиправною бездіяльності відповідача є необґрунтованим. Зауважує, що відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2, видом використання вказаної земельної ділянки є товарне сільськогосподарське виробництво, проте, у відповідності до заяви ОСОБА_4 від 14.06.2017 року, остання просила надати дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) зазначеної земельної ділянки для особистого селянського господарства. При цьому, у заяві ОСОБА_4 не зазначено про зміну цільового призначення земельної ділянки. З огляду на викладене, вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Представник позивача у судовому засіданні, з викладених підстав, просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Зокрема зазначив, що відповідачем протиправно не прийнято рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_4 про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки площею 2,0000 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Кегичівської селищної ради Кегичівського району Харківської області.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, отже, перегляду підлягає рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 14.06.2017 року ОСОБА_4 на підставі статті 118 Земельного кодексу України звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області із заявою про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована за межами населеного пункту на території Кегичівської селищної ради Кегичівського району Харківської області для ведення особистого селянського господарства.

Листом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №Д-17764/0/6-17056/0/21-17 від 05.07.2017 року ОСОБА_4 повідомлено про те, що постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 року № 413 затверджено Стратегію удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними. Вказана Стратегія передбачає надання дозволів на розроблення документації із землеустрою із земель сільськогосподарського призначення державної власності в межах норм безоплатної приватизації відповідно до зазначених переліків, насамперед учасникам антитерористичної операції. На розгляді в Головному управлінні знаходиться 971 заява учасників антитерористичної операції на отримання дозволів на розроблення документації із землеустрою, у межах норм безоплатної приватизації, на площу майже 1378 га. Враховуючи викладене, Головне управління утримується від прийняття відповідного рішення до моменту вирішення по суті питання забезпечення земельними ділянками учасників антитерористичної операції (а.с.18).

Не погодившись з таким рішенням суб'єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з даним позовом про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель врегульовано Земельним кодексом України.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з ч.2 ст.116 Земельного кодексу України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (ч.3 ст.116 Земельного кодексу України).

Пунктом "б" частини першої статті 121 Земельного кодексу України визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

За приписами частини четвертої статті 122 Земельного кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до положень частини 6 та 7 статті 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, законодавцем встановлено виключні підстави, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. У такому випадку відмова може бути визнана обґрунтованою лише тоді, коли компетентним суб'єктом владних повноважень встановлюється невідповідність місця розташування об'єкта вимогам, зазначеним у ЗК Україні, які повинні бути затверджені у встановленому законом порядку або вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко - економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно - територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Правовий статус Головного управління Держгеокадастру у Харківській області визначено Положенням про Головне управління Держгеокадастру у області, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 року № 333, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2016 року за № 1391/29521, у підпункті 13 пункту 4 якого встановлено, що Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Колегія суддів зазначає, що лист відповідача від 05.07.2017 року №Д-17764/0/6-17056/0/21-17 щодо розгляду заяви ОСОБА_4 про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки не містить, визначених частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України, підстав для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та вмотивованої відмови у його наданні.

Крім того, колегія суддів зауважує, що відповідачем не було досліджено пакет документів, поданих ОСОБА_4 разом із заявою (клопотанням) для надання дозволу на розробку проекту землеустрою. Рішення на підставі поданих документів у порядку, визначеному законом, не приймалось.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Держгеокадастру у Харківській області щодо розгляду заяви ОСОБА_4 від 13.06.2017 року про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою.

Доводи апелянта про те, що вирішення питання позивача можливе лише після вирішення по суті питання забезпечення земельними ділянками учасників антитерористичної операції, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки Законами України, які регулюють спірні правовідносини, не передбачено першочергове право учасників АТО на надання у власність земельних ділянок порівняно з іншою категорію громадян.

Надання таким громадянам земельних ділянок даної категорії земель здійснюється у загальному порядку, передбаченому ст. 118 ЗК України. Жодний нормативний акт не вводить будь-яких обмежень у даному питанні відносно іншої категорії громадян, які не мають статусу учасника АТО.

Суд апеляційної інстанції також відхиляє доводи відповідача про те, що у заяві ОСОБА_4 про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки площею 2,0000 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Кегичівської селищної ради Кегичівського району Харківської області, не зазначено про зміну цільового призначення земельної ділянки, оскільки останнє не було підставою для прийняття спірного рішення, яке оформлено листом від 05.07.2017 року № Д-17764/0/6-17056/0/21-17.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів зазначає, що відповідач, в порушення вимог частини 2 статті 71 КАС України, не довів правомірності прийнятого ним рішення.

Враховуючи те, що клопотання позивача по суті не вирішено уповноваженим органом, відповідно до вимог ч. 2 ст. 162 КАС України у поєднанні із ч.2 ст. 11 КАС України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача є зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_4 від 13.06.2017 про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки площею 2,0000 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Кегичівської селищної ради Кегичівського району Харківської області та прийняти передбачене Земельним Кодексом України відповідне рішення.

У відповідності до ст. 159 КАС України, судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 02.11.2017 року по справі № 820/4023/17 в частині задоволення позовних вимог відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Харківській області колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.11.2017р. по справі № 820/4023/17 залишити без змін в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Жигилій С.П.
Судді Дюкарєва С.В. Перцова Т.С.
Повний текст ухвали виготовлений 19.12.2017 р.