Справа № 805/3300/17-а
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2017 р. Справа №805/3300/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 12 год. 40 хв.

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бабаш Г.П.,

при секретарі - Кочетові В.К.,

за участю

представника позивача - Кривицького В.Г. (за довіреністю),

представника відповідача - Самохвалової Ю.А. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкової вимоги №5860-17 від 07.08.2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкової вимоги №5860-17 від 07.08.2017 року.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідачем при винесенні спірної вимоги не були враховані подані позивачем уточнюючи податкові декларації з плати за землю за 2016рік та приписи ст.6 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", згідно яких під час проведення антитерористичної операції суб'єкти господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, звільняються від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності. Позивач зауважує, що обов'язок щодо сплати земельного податку та орендної плати з'явився у нього з 08.06.2016 року, оскільки населені пункти, де розташовані земельні ділянки, не входять до переліку, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року №1085. З цього часу позивач своєчасно та у повному обсязі сплачує свої грошові зобов'язання з даного податку за поточні періоди.

Відповідач позовні вимоги не визнав, надав до суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що вважає неможливим застосування Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення АТО", згідно яких під час проведення АТО суб'єкти господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення АТО, звільняються від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності та скасовується на період проведення АТО оренда плата за користування державним та комунальним майном, оскільки на даний час не визначено порядок звільнення від сплати земельного податку (орендної плати) згідно із статтею 6 Закону №1669 та не розроблено, відповідні зміни до Податкового кодексу України. Крім того, зазначає, що спірна вимога була відкликана в автоматичному порядку відповідно до пп. 60.1.1 п. 60.1 ст. 60 Податкового кодексу України, тому просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, викладених у запереченнях, просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Суд, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Позивач - Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Донецькобленерго" (8, вул. Островського, 8, м. Краматорськ, Донецької області, 84302) пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації 12.11.1998 року №1 000009, здійснює господарську діяльність відповідно до Статуту ПАТ "Донецькобленерго" у новій редакції 2012 року та згідно ст. 48 КАС України здатний особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки.

Відповідач - Головне управління ДФС у Донецькій області є суб'єктом владних повноважень - органом виконавчої влади, який в цих правовідносинах здійснює повноваження, покладені на нього Податковим кодексом України.

Судом встановлено, що позивачем у 2016 році були задекларовані грошові зобов'язання з земельного податку та орендної плати з юридичних осіб щодо земельних ділянок, розташованих у м. Слов'янську та м. Святогірську.

07.08.2017 року відповідачем винесено податкову вимогу №5860-17, якою Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Донецькобленерго" зобов'язано сплатити суму податкового боргу з земельного податку у розмірі 83957,87грн. (основний платіж) та з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 281,13грн. (основний платіж).

В наданих до суду письмових поясненнях відповідач зазначив, що вказаний податковий борг виник на підставі поданих позивачем податкових декларацій від 17.02.2017 року (тобто за 2017 рік).

Ст. 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення, і виключно законами України встановлюються, зокрема, система оподаткування, податки і збори.

Відповідно до п.59.1. ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як встановлено підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності є обов'язковим платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Пунктом 286.2. статті 286 ПК України передбачено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця, як визначено в пункті 287.3 статті 287 Податкового кодексу України.

Згідно до пункту 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

При цьому, відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України, порядок надіслання платникові податків податкової вимоги є тотожним порядку надіслання податкового повідомлення-рішення.

У свою чергу, відповідно до пункту 58.3 статті 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Судом встановлено, що позивачем до податкового органу було надано наступні податкові декларації з земельного податку та орендної плати з юридичних осіб:

№ від 17.02.2016 року, якою задекларовано зобов'язання на суму 4546211,86грн.;

№ від 17.02.2016 року, якою задекларовано зобов'язання на суму 176870,15грн.;

№ від 15.02.2017 року, якою задекларовано зобов'язання на суму 176870,15грн.

Протягом 2016 році позивачем до контролюючого органу було подано наступні уточнюючі податкові декларації з земельного податку та орендної плати з юридичних осіб, якими позивачем зменшено свої податкові зобов'язання за даним платежем за періоди січень, лютий, березень, квітень, травень та частина червня 2016 року:

№ від 28.12.2016 року - зменшено на суму 1982653,51грн.;

№ від 28.12.2016 року - зменшено на суму 77135,04грн.;

№ від 28.12.2016 року - зменшено на суму 6880,37грн.

Вказані уточнюючі декларації є прийнятими податковим органом.

Суд зазначає, що для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення було прийнято Закон України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції".

Стаття 6 Закону № 1669 (в редакції до 08.06.2016року) встановлювала - під час проведення антитерористичної операції звільнити суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Стаття 7 Закону № 1669 (в редакції до 08.06.2016року) встановлювала - скасувати на період проведення антитерористичної операції орендну плату за користування державним та комунальним майном суб'єктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Отже, зі змісту вказаних норм вбачається, що вони пов'язують звільнення суб'єктів господарювання від сплати за користування земельними ділянками, державним та комунальним майном під час проведення АТО, виключно з настанням такої обставини, як здійснення цими суб'єктами діяльності на території проведення АТО.

Суд зазначає, що з аналізу ст.ст. 6-7 Закону № 1669 вбачається, що вказані норми є безумовними та не передбачають виконання платником податку додаткових дій для звільнення від плати за землю - подання заяв, сертифікатів, тощо.

Встановлення наявності чи відсутності обставин непереборної сили (форс-мажору) не є умовою застосування вказаних норм.

В провадженні Донецького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №805/2920/16-а за Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ДОНЕЦЬКОБЛЕНЕРГО" до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкових вимог, зобов'язання вчинити певні дії та визнання протиправними дій.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.09.2017 року, позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано податкову вимогу від 01 березня 2016 року форми "Ю" №206-23, якою зобов`язано сплатити суму податкового боргу з земельного податку та орендної плати з юридичних осіб, що виник станом на 29.02.2016 у розмірі 120410 грн. 45 коп.; визнано протиправним та скасовано податкову вимогу від 26 березня 2016 року форми "Ю"№252-23, якою зобов`язано сплатити суму податкового боргу з земельного податку та орендної плати з юридичних осіб, що виник станом на 09.03.2016 р. у розмірі 395974 грн. 23 коп.; зобов'язано внести зміни до інтегрованих карток з земельного податку та орендної плати юридичних осіб шляхом виключення з них відомостей про наявність податкового боргу недоїмки (пені)на загальну суму 116192,76грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Під час судового розгляду даної справи судом було встановлено, що в силу норм ст.10 Закону №1669 позивач звільнений від відповідальності за несвоєчасну сплату земельного податку та орендної плати з юридичних осіб.

Також, суд при розгляді зазначеної справи вказав на наступне.

Матеріалами справи підтверджується подання позивачем до податкового органу відповідної звітності, самостійне усунення виявлених недоліків шляхом подання уточнюючого розрахунку до початку проведення перевірки контролюючим органом.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем в картках особового рахунку позивача за несвоєчасну сплату відповідних зобов'язань самостійно нараховане та в подальшому погашено пені за рахунок фактичної сплати зобов'язань та за наданими уточнюючими податковими деклараціями на 2016 рік у загальному розмірі 116192 грн. 76 коп.

Тобто, при погашенні позивачем своїх зобов'язань починаючи з 08.06.2016 року, податковим органом зараховувались суми грошових коштів у рахунок зобов'язань, які виникли починаючи з 01 січня 2016 року, відповідно до чого і виникла пеня.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що відповідачем неправомірно здійснювалось зарахування коштів, що сплачувались позивачем за поточні зобов'язання, в рахунок погашення податкового боргу, оскільки вищенаведеним судовим рішенням фактично встановлена протиправність таких дій відповідача.

Окрім цього, суд зауважує, що в матеріалах справи містяться докази, що свідчать про своєчасну та повну сплату позивачем узгоджених грошових зобов'язань з земельного податку та орендної плати з юридичних осіб починаючи з 08.06.2016 року по теперішній час.

Також, суд зауважує, що враховуючи відсутність у матеріалах справи документальних доказів відкликання відповідачем оскаржуваної вимоги з повідомленнями про це позивача, суд вважає дану податкову вимогу неправомірною.

Крім того, суд вважає необґрунтованими посилання представника відповідача на ті обставини, що оскаржувана вимога була відкликана в автоматичному порядку, оскільки під час судового розгляду справи відповідачем не надано до суду доказів виконання постанови суду у справі №805/2920/16-а в частині зобов'язано внести зміни до інтегрованих карток з земельного податку та орендної плати юридичних осіб шляхом виключення з них відомостей про наявність податкового боргу недоїмки (пені).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про неправомірність винесення відповідачем вимоги від №5860-17 від 07.08.2017 року.

Згідно ч. 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, враховуючи недоведеність відповідачем обґрунтованості прийняття спірної вимоги, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2-14, 17, 18, 24, 71, 86, 94, 121, 122, 158-163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкової вимоги №5860-17 від 07.08.2017 року, - задовольнити.

Скасувати податкову вимогу Головного управління ДФС у Донецькій області №5860-17 від 07.08.2017 року.

Стягнути з Головного управління ДФС у Донецькій області (за рахунок бюджетних асигнувань) на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» судові витрати у сумі 1600 (одна тисяча шістсот) грн.

Постанову ухвалено у нарадчій кімнаті 13 грудня 2017 року.

Повний текст постанови складено 18 грудня 2017 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У випадку подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Бабаш Г.П.