Справа № 510/1064/17
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2017 р.м. ОдесаСправа № 510/1064/17

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції: Гончарова-Парфьонова О.О.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Бітова А.І.

ОСОБА_1

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області на постанову Ренійського районного суду Одеської області від 25 жовтня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила визнати протиправними дії Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області щодо неврахування для обчислення пенсії сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, премії до державних, професійних та ювілейних свят та інших виплат; зобовязати Управління здійснити перерахунок пенсії як державному службовцю з дати її призначення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач перебуває на обліку в Ізмаїльському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Одеської області та отримує пенсію, призначену згідно Закону України «Про державну службу». Позивач звернувся до Управління із заявою про перерахунок його пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» із врахуванням інших виплат індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, премії до державних, професійних та ювілейних свят та інших виплат, проте відповідач відмовив у проведенні перерахунку пенсії, посилаючись на те, що за нормами Закону інші виплати як складові заробітної плати державного службовця не враховуються, тому не вбачав підстав для проведення перерахунку пенсії позивача. Відмову Управління позивач вважає неправомірною, у звязку із чим звернувся до суду із цим позовом про зобовязання відповідача провести перерахунок пенсії в судовому порядку.

Постановою Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області адміністративний позов задоволено частково. Суд поновив ОСОБА_2 пропущений з поважних причин строк для звернення до суду. Визнав протиправними дії Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області щодо неврахування для обчислення розміру пенсії сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, премії до державних, професійних та ювілейних свят та інші виплати. Зобов'язав Ізмаїльське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 як державного службовця з 28 січня 2017 року на виконання ст. 37 Закону України «Про державну службу» з урахуванням середньомісячної суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії до державних, професійних та ювілейних свят та інших виплат за 60 (шістдесят) календарних місяців.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Ізмаїльське обєднане управління Пенсійного фонду України Одеської області з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, однак в судове засідання вони не зявились, в апеляційній скарзі апелянт зазначив про розгляд справи за його відсутності, в запереченнях на апеляційну скаргу позивач зазначив про розгляд справи за його відсутності, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст. 197 КАС України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в Ізмаїльському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Одеської області та з 28 вересня 2011 року отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про державну службу».

Під час розрахунку пенсії позивачу не було включено у її розмір інші виплати індексація заробітної плати, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, премії до державних, професійних та ювілейних свят та інші виплати, визначені у Довідках про складові заробітної плати, що подаються для обчислення пенсії.

23.05.2017 року позивач звернувся в Управління із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням усіх виплат.

Однак у травні 2017 року отримала відмову, відповідно до якої Управління вказало, що матеріальна допомога та інші виплати не є складовими заробітної плати відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу».

Розглянувши відмову Управління від 29 травня 2017 року №2213/07, суд першої інстанції дійшов висновку, що вона не відповідає діючому законодавству, оскільки призначення пенсії за спеціальними законами, крім виплат, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України № 865 від 31 травня 2000 року, враховуються інші виплати, що передбачені новою формою довідки про складові заробітної плати, яка затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України №15-1 від 14 лютого 2011 року та передбачає зазначення в ній відомостей про інші виплати, так як матеріальна допомога на оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, грошових винагород, що має враховуватися при призначені пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» та з яких сплачуються страхові внески.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з моменту, коли позивачу стало відомо про порушення його прав та інтересів.

Колегія суддів висновки суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову вважає правильними, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (який діяв на момент призначення пенсії), пенсія державним службовцям призначалася в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 30 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» (який діяв на момент призначення пенсії), заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Стаття 2 Закону України «Про оплату праці» передбачає структуру заробітної плати, яка складається з основної та додаткової заробітної плати, а також заохочувальних та компенсаційних виплат.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України « нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Таким чином, на матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, премії до державних, професійних та ювілейних свят та інші виплати були сплачені страхові внески, а тому вони мають бути враховані при обчисленні пенсії.

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Доводи апелянта про те, що матеріальна допомога, суми разових премій і суми індексації заробітної плати, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак які не включаються до складу заробітної плати державного службовця, не враховуються при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком порушення правил застосування норм права: перевагу було надано положенням Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про оплату праці», які щодо спірних відносин є загальними, у той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зазначена правова позиція висловлена в рішеннях Верховного Суду України, зокрема, у справі № 21-125а13 від 14.05.2013 року, та відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України є обов'язковою для врахування в судовій практиці.

Таким чином, оскільки оспорювані виплати мають враховуватись для обчислення позивачу розміру пенсії, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що відмова Управління у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням інших виплат є протиправною.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції з урахуванням строків, допустимих процесуальним законодавством, дійшов вірного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що під час вирішення спору суд першої інстанції правильно застосував норми процесуального та матеріального права, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують, тому ухвалене у справі рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області залишити без задоволення.

Постанову Ренійського районного суду Одеської області від 25 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: О.В. Єщенко

судді: А.І. Бітов

ОСОБА_1