Справа № 206/4038/17(2-а/206/116/17)
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

07 грудня 2017 рокусправа № 206/4038/17(2-а/206/116/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Лукманової О.М. Богданенка І.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06.11.2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі про визнання незаконним рішення та його скасування, про зобовязання вчинити певні дії -,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі про визнання неправомірними дії Відповідача щодо відмови в призначенні пільгової пенсії за Списком №2, затвердженим постановою ОСОБА_3 Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року та зобовязання пенсійного органу призначити пільгову пенсію за Списком №2, затвердженим ОСОБА_3 Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року, з 02.07.2016 року.

ОСОБА_3 Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06.11.2017 року адміністративний позов було задоволено. Визнано неправомірними дії ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України по Самарському району в м. Дніпро щодо відмови в призначенні Позивачу пільгової пенсії за списком № 2, затвердженим постановою ОСОБА_3 Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року. Зобов'язано пенсійний орган призначити Позивачу з 02 липня 2016 року пільгову пенсію за списком № 2, затвердженим ОСОБА_3 Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Дніпрі () на користь Позивача сплачений ним судовий збір в сумі 640,00 гривень.

Лівобережне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06.11.2017 року скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 02.07.2016 року Позивач звернувся до ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі з заявою про призначення пенсії за Списком №2.

Рішенням ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України по Самарському району в м. Дніпропетровську, викладеним в протоколі №84 від 22.08.2016 року в задоволенні заяви Позивача було відмовлено.

Вказана відмова була обґрунтована тим, що для підтвердження періоду роботи з 04.05.1982 року по 10.01.1990 року для зарахування до пільгового стажу за Списком №2 відсутні правові підстави, оскільки наданими документами не підтверджується зайнятість Позивача саме на ремонті металургійного обладнання.

07.12.2016 року Позивач повторно звернувся до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2.

ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську від 30.12.2016 року №К69/04/14 в задоволенні заяви позивача було відмовлено.

Не погодившись з вказаними висновками, Позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що достатньо підстав для зарахування до пільгового стажу позивача за Списком №2 заявлених позивачем періодів роботи відповідно до норм законодавства.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. б ч.1 ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" зокрема чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування зокрема чоловікам на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення визначено, що основним документом, яка підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в поряду встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим ОСОБА_3 Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що підтвердження пільгового стажу для призначення пільгової пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа.

При цьому, якщо у разі відсутності правонаступника підприємства де працював пенсіонер, підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Як вбачається зі змісту трудової книжки Позивача, у період з 04.05.1982 року по 10.01.1990 року він працював на посаді слюсара-монтажника 4(5) розряду по устаткуванню металургійних заводів. З 01.10.1987 року Позивачу було присвоєно 5 розряд монтажника устаткування металургійний заводів.

Також, як вбачається з архівної довідки Архівного управління Дніпропетровської міської ради від 25.10.2016 року №3/39-К-867, в архівному фонді Дочірнє підприємство Дніпропетровське спеціалізоване управління №2 Відкритого акціонерного товариства Дніпродомнаремонт у наказах начальника з кадрових питань (особового складу) за 1982 і 1990 роки є відомості про те, що ОСОБА_2 прийнятий слюсарем-монтажнимком обладнання металургійних заводів- верхолазом 4 розряду на дільницю Вторчормет з 04 травня 1982 року, табельний №2478. ОСОБА_2, монтажник обладнання металургійних заводів 5 розряду спеціалізованої дільниці №5, табельний №2478, звільнений 10.01.1990 оку за власним бажанням, згідно ст.38 КЗпП УРСР.

Окрім того, в матеріалах справи наявний наказ від 29.12.1995 року Дніпропетровського спеціалізованого управління №2 треста Дніпродомнаремонт Про результати атестації робочих місць по умовам праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення.

Між тим, на переконання пенсійного органу, факт постійної зайнятості Позивача саме на ремонті технологічного обладнання повний робочий день документами не підтверджений, що в свою чергу свідчить про відсутність підстав для зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 04.05.1982 року по 10.01.1990 року.

Між тим, згідно довідки Державного архіву Дніпропетровської області від 07 серпня 2008 року № 916 в 1 кварталі 1964 року в м. Дніпропетровську був організований трест Дніпродомнаремонт на базі ліквідованого тресту Південдомнаремонт для проведення капітальних та поточних ремонтів обладнання чорної та кольорової металургії.

В Передмові до опису справ по особистому складу Дочірнього підприємства Дніпропетровське спеціалізоване управління №2 ВАТ Дніпродомнаремонт за 1964-2003 роки, які знаходяться в архівному управлінні Дніпровської міської ради, зазначений вид діяльності підприємства - ремонт металлургических печей и оборудования. З 1985 року спеціалізовані дільниці №№ 1-8 у відомостях по нарахуванню заробітної плати значилися як дільниці по ремонту агломераційного і металургійного обладнання і печей Дніпропетровського СУ-2 треста Дніпродомнаремонт.

Аналізуючи вказані документи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що підприємство Дніпропетровське спеціалізоване управління № 2 тресту Дніпродомнаремонт займалося ремонтом металургійного обладнання, тому запис в трудовій книжці Позивача як слюсар - монтажник необхідно розцінювати як посаду, що підпадає під список № 2 (розділ IV Металургійне виробництво), затвердженим постановою ОСОБА_3 Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173.

Також, як вбачається з пояснень свідка ОСОБА_4 в період з липня 1964 року по листопад 1993 року він також працював слюсарем з ремонту промислового обладнання на цьому підприємством разом із позивачем, і йому було призначено пенсію на пільгових умовах без будь - яких питань. Свідок також підтвердив, що Позивач працював з ним повний робочий день з 7 - 00 години ранку до 15 години 30 хвилин.

Отже, виходячи з встановлених обставин справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо необхідності врахування до пільгового стажу позивача період його роботи з 04.05.1982 року по 10.01.1990 року.

В свою чергу, положення ст..13 Закону України Про пенсійне забезпечення визначають можливість призначення пільгової пенсії за Списком №2, особам які не мають повного роботи із шкідливими і важкими умовами праці, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком, шляхом зменшення для чоловіків загального пенсійного віку на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Як свідчать матеріали справи, на момент звернення до пенсійного органу, Позивачу виповнилось 57 років, а пільговий стаж перевищував 7 років 6 місяців, що в свою чергу свідчить про наявність в нього права напризначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Таким чином, виходячи з зазначеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості задоволення позовних вимог.

Також, що стосується посилань апелянта на відсутність підстав для стягнення за рахунок його бюджетних асигнувань сплаченого Позивачем судового збору з огляду на те, що він не має відкритих рахунків в органах Державної казначейської служби для здійснення відповідних видатків, то суд апеляційної інстанції вважає їх безпідставними, оскільки приписи чинного законодавства не визначають звільнення пенсійного органу від обовязку відшкодування понесених стороною судових витрат, у випадку якщо рішення ухвалене на її користь.

Отже, виходячи з зазначеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості задоволення позовних вимог.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06.11.2017 року була прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для її скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст. 197, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі залишити без задоволення.

ОСОБА_3 Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06.11.2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили через пять днів після направлення її копій сторонам, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя: Ю.М. Дадим

Суддя: О.М. Лукманова

Суддя: І.Ю. Богданенко