Справа № 804/3273/17
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2017-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2017 р. Справа № 804/3273/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Врони О. В. розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сардонікс-Вугілля» до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання вчинити дії, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «Сардонікс-Вугілля» звернулось до суду з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області в якій просило визнати неправомірною бездіяльність відповідача щодо не проведення списання безнадійного податкового боргу ТОВ «Сардонікс-Вугілля» з податку на прибуток в сумі 7 856,26 грн. та податку на додану вартість в сумі 8 658,20 грн. та зобовязати відповідача повторно розглянути заяву ТОВ «Сардонікс-Вугілля» від 03.04.2017 року щодо списання безнадійного податкового боргу.
В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що підприємство має податковий борг зі сплати податку на додану вартість, що виникла з червня 2005 року та податку на прибуток, що виникла в січні 2007 року. З огляду на те, що з дати виникнення податкового боргу минув строк давності, встановлений Податковим кодексом України, позивач вважає, що такий податковий борг є безнадійним та таким, що підлягає списанню органами державної фіскальної служби.
Позивач звертався до відповідача із заявою від 03.04.2017 про списання податкового боргу, однак контролюючим органом відмовлено у проведенні такого списання. Позивач вважає зазначену відмову незаконною, оскільки вона суперечить положенням статей 101 та 102 Податкового кодексу України.
В письмових запереченнях на адміністративний позов ГУ ДФС у Дніпропетровській області просило в його задоволенні відмовити повністю, зазначивши при цьому, що податковий борг, який виник понад 1095 календарних днів підлягає списанню як безнадійний відповідно до ст. 101 ПК України, крім випадків наявності рішення суду про стягнення такого боргу, що підлягає виконанню органом ДФС згідно з нормами Податкового кодексу України. У разі наявності рішення суду про стягнення боргу з юридичної особи, прийнятого в порядку ст. 95 Податкового кодексу України, таке рішення підлягає обовязковому виконанню органами ДФС до повного погашення боргу.
Позивач у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи.
У відповідності до ст.128 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження.
Розглянувши матеріали справи і доводи позовної заяви, дослідивши письмові докази, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 03 квітня 2017 року ТОВ « Сардонікс -Вугілля» звернулось до відповідача з заявою, в якій просило прийняти рішення про списання безнадійної заборгованості по податку на прибуток в сумі 7 856,26грн., по податку на додану вартість в сумі 8 658,20грн.
05 травня 2017 року позивач отримав відповідь від відповідача від 28.04.2017 року, в якій зазначено, що відсутні законодавчо обґрунтовані підстави для визнання податкового боргу по податку на прибуток в сумі 7 856,26грн., по податку на додану вартість в сумі 8 658,20грн. - безнадійним.
Як встановлено з даних облікової картки платника податків, що станом на 01.04.2017 року у позивача існує заборгованість в сумі 25 352,89грн., в тому числі по податку на прибуток в сумі 14 740,97грн., по податку на додану вартість в сумі 10 611,92грн., податковий борг виник 04.10.2004 року, борг по податку на прибуток в сумі 7 856,26грн. виник з січня по липень 2007 року, борг по податку на додатну вартість в сумі 8 658,20грн. виник з червня по грудень 2005 року.
У відповідності до постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.04.2010 року, яке набрало законної сили 29.01.2013 року, з ТОВ «Сардонікс - Вугілля» стягнуто заборгованість по податку на прибуток в сумі 7 856,26грн. та по податку на додатну вартість в сумі 8 656,20грн.
05.04.2011 року дніпропетровським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №2а9120/08/0470, який неодноразово направлявся на виконання до територіального відділу державної виконавчої служби. На підставі заяви Західно-Донбаської ОДПІ від 15.04.2011 року відділом ДВС за виконавчим листом відкрито виконавче провадження.
20.10.2011 року державним виконавцем повернуто виконавчий документ через відсутність у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення.
19.09.2012 року до ДВС повторно направлено заяву для відкриття виконавчого провадження. У звязку надходженням апеляційної скарги на рішення суду,за яким видано виконавчий лист,державним виконавцем 01.10.2012 року винесено постанову про повернення виконавчого документу до суду.
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.01.2013 року скаргу ТОВ «Сардонікс-Вугілля» залишено без задоволення.
В березні 2017 року Західно-Донбаська ОДПІ звернулась до суду із заявою про видачу виконавчого листа та поновлення строків його предявлення.
Вирішуючи спір по суті, з огляду на аргументацію сторін, суд зазначає, що відповідно до пп. 19-1.1.24 п. 19-1.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи здійснюють такі функції, зокрема: здійснюють відстрочення, розстрочення та реструктуризацію грошових зобовязань та/або податкового боргу, недоїмки із сплати єдиного внеску, а також списання безнадійного податкового боргу.
Контролюючі органи мають право приймати рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобовязань або податкового боргу, а також про списання безнадійного податкового боргу у порядку, передбаченому законодавством (пп. 20.1.29 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України).
Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання.
Відповідно до положень пункту 101.1 статті 101 Податкового кодексу України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.
Згідно з пп. 101.2.3. п. 101.2. ст. 101 Податкового кодексу України під терміном безнадійний розуміється, зокрема: податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом.
Строки давності та їх застосування визначені статтею 102 Податкового кодексу України.
Відповідно до п. 102.1. ст. 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобовязань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобовязань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобовязань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобовязання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
У свою чергу, пунктом 102.4. статті 102 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо грошове зобовязання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у звязку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобовязання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.
Порядок списання безнадійного податкового боргу платників податків затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 № 577 (далі Порядок).
Цей Порядок розроблений відповідно до статті 101 глави 9 розділу II Податкового кодексу України та визначає механізм списання безнадійного податкового боргу.
Відповідно до пп. 3 п. 2.1 Порядку під терміном безнадійний податковий борг слід розуміти, зокрема, податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений статтею 102 глави 9 розділу II Кодексу.
Визначення сум безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню органами доходів і зборів, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів (далі - ІС) станом на день виникнення безнадійного податкового боргу (п. 3.1. Порядку).
Згідно із п. 3.2. Порядку днем виникнення безнадійного податкового боргу вважається: у випадку, визначеному в підпункті 3 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, - дата прийняття рішення керівника органу доходів і зборів.
Відповідно до п. 4.3. Порядку в інших випадках, передбачених підпунктами 1, 2, 3, 5 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, орган доходів і зборів здійснює процедури щодо проведення списання безнадійного податкового боргу відповідно до вимог пункту 4.2 цього розділу.
Пунктом 4.2. Порядку передбачено, що за результатами розгляду документів, наданих платником податків, керівник (його заступник) органу доходів і зборів за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Вказане свідчить про те, що днем виникнення безнадійного податкового боргу є дата прийняття рішення керівником органу доходів і зборів, що належить до дискреційних повноважень органу доходів і зборів.
Однак, у даній справі суд вважає неможливим застосування приписів Порядку, розробленого відповідно до статті 101 глави 9 розділу II Податкового кодексу України та безпосередньо ст. 101 ПК України, оскільки відлік строку давності зупинився після набрання постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 2а9120/08/0470 законної сили.
Відповідно ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Таким чином, для податкового органу визначено окремий порядок вчинення дій у стягненні податкового боргу, проте питання зупинення строку давності для виконання судових рішень про стягнення податкового боргу у випадку відстрочення виконання рішення відповідно ст. 263 КАС України для контролюючого органу не встановлено.
Оскільки, звернення контролюючого органу з позовом про стягнення податкового боргу відбулося протягом 1095 днів, тобто в строк встановлений ст. 102 ПК України, останній вжив заходів щодо стягнення боргу.
Отже, системний аналіз пунктів 102.1, 102.2 та 102.4 статті 102 Податкового кодексу України свідчить про те, що застосування строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України, поширюється і на випадки порушення провадження у справі про стягнення відповідного податку, відповідно позовні вимоги контролюючого органу, повязані зі стягненням податкового боргу з платників податків, повинні предявлятися протягом 1095 днів з дня виникнення податкового боргу.
Таким чином, питання строку давності в даних правових висновках стосується строку звернення з позовом до суду.
Суд враховує, що відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання.
Аналогічні норми закріплені і в ст. 14, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, якими встановлено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України. Постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обовязковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.
Враховуючи те, що податковий борг ТОВ «Сардонікс-Вугілля» стягується за рішенням суду у справі № 2а-9120/08/0470, з огляду на те, що термін виконання рішення суду не обмежений певним строком і встановлюється до повного погашення платежу, суд дійшов висновку про правомірність рішення щодо відсутності правових підстав для списання безнадійного податкового боргу.
Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, в задоволенні яких слід відмовити.
Керуючись статтями 122, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Сардонікс-Вугілля» до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання вчинити дії - відмовити повністю.
Судові витрати по справі не стягуються.
Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вони не були подані у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги відповідно до ст. 186 України.

Якщо постанову проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

Суддя ОСОБА_1