Справа № 810/1802/17
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2017 року № 810/1802/17

Суддя Київського окружного адміністративного суду Виноградова О.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "СП" КАРАМЕЛІЯ" до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

22 травня 2017 р. до Київського окружного адміністративного суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю "СП "Карамелія" (далі - позивач) з позовом до Головного управління ДФС у Київській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20 квітня 2017 р. № НОМЕР_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач дійшов помилкового висновку про заниження позивачем податку на прибуток підприємств, оскільки такі суми були включені на підставі первинних бухгалтерських документів, складених на виконання договору, укладеного між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Крауз-Беллінг» (далі ТОВ «Крауз-Беллінг»). Стверджував, що подальша реалізація ТОВ «Крауз-Беллінг» поставленого позивачем товару жодним чином не може стосуватися позивача.

Відповідач позов не визнав, подав до суду письмові заперечення, в яких у задоволенні позову просив відмовити, посилаючись на те, що позивачем занижено фінансовий результат за 2 квартал 2016 р. на суму 2 002 440 грн 00 коп., в результаті чого на цю суму занижено обєкт оподаткування за 2 квартал 2016 р. по господарським операціям з ТОВ «Крауз-Беллінг».

13 грудня 2017 р. представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач проти розгляду справи в порядку письмового провадження не заперечував.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, встановив таке.

У період з 30 січня по 17 лютого 2017 р. відповідачем було проведено перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період роботи з 21 березня 2014 р. по 30 вересня 2016 р., за результатами якої було складено акт перевірки № 75/10-36-14-01/39143703 (т. 1 а.с. 9-48).

У розділі «Висновок» названого акта перевірки зазначено, що позивачем порушено вимоги:

- п.п. 14.1.27, пп. 14.1.36, пп.14.1.231 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 138.1, п. 138.2 ст. 138 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток підприємств на загальну суму 1 271 126 грн 00 коп., у тому числі: 2015 р. 285 907 грн 00 коп., 2 квартал 2016 р. 473 119 грн 00 коп., 3 квартал 2016 р. 512 100 грн 00 коп.;

- п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2 , п. 198.3 ст. 198 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 234 202 грн 00 коп., в тому числі: за березень 2016 р. 30 166 грн 00 коп., липень 2016 р. 54 915 грн 00 коп., серпень 2016 р. 36 405 грн 00 коп., вересень 2016 р. 112 716 грн 00 коп. та завищено відємне значення, яке після бюджетного відшкодування включається до складу податкового періоду на загальну суму 62 865 грн 00 коп. за вересень 2016 р. (т. 1 а.с. 56).

20 квітня 2017 р., на підставі висновків названого акта перевірки та на підставі рішення про результати розгляду скарги від 11 квітня 2017 р. № 7512/6/99-99-11-01-25, відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 450 549 грн 00 коп., з яких за основним платежем - 360 439 грн 00 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями - 90 110 грн 00 коп. (далі податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1) (т. 1 а.с. 73).

У звязку з тим, що позивач вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення таким, що винесено протиправно, ним було подано даний позов до суду.

Спірні правовідносини врегульовані ПК України (в редакції, яка діяла на дату виникнення спірних правовідносин).

Згідно з вимогами п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до вимог п. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14 ПК Україна розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Як убачається з п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Згідно з вимогами п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України обєктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. 138.1 ст. 138 ПК України фінансовий результат до оподаткування збільшується:

на суму нарахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності;

на суму уцінки та втрат від зменшення корисності основних засобів або нематеріальних активів, включених до витрат звітного періоду відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності;

на суму залишкової вартості окремого обєкта основних засобів або нематеріальних активів, визначеної відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, у разі ліквідації або продажу такого обєкта.

на суму залишкової вартості окремого обєкта невиробничих основних засобів або невиробничих нематеріальних активів, визначеної відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, у разі ліквідації або продажу такого обєкта;

на суму витрат на ремонт, реконструкцію, модернізацію або інші поліпшення невиробничих основних засобів чи невиробничих нематеріальних активів, віднесених до витрат відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності";

Як убачається з п. 138.2 ст. 138 ПК України, фінансовий результат до оподаткування зменшується:

на суму розрахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до пункту 138.3 цієї статті;

на суму залишкової вартості окремого обєкта основних засобів або нематеріальних активів, визначеної з урахуванням положень цієї статті Кодексу, у разі ліквідації або продажу такого обєкта;

на суму дооцінки основних засобів або нематеріальних активів у межах попередньо віднесених до витрат уцінки відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності;

на суму вигід від відновлення корисності основних засобів або нематеріальних активів у межах попередньо віднесених до витрат втрат від зменшення корисності основних засобів або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності;

на суму первісної вартості придбання або виготовлення окремого обєкта невиробничих основних засобів або невиробничих нематеріальних активів та витрат на їх ремонт, реконструкцію, модернізацію або інші поліпшення, у тому числі віднесених до витрат відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, у разі продажу такого обєкта невиробничих основних засобів або нематеріальних активів, але не більше суми доходу (виручки), отриманої від такого продажу.

Наявні матеріали справи свідчать про таке.

Як вже зазначалося, оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено у звязку з тим, що відповідач вважає, що позивачем було безпідставно занижено фінансовий результат за 2 квартал 2016 р. на суму 2 002 440 грн 00 коп., в результаті чого на цю суму було занижено обєкт оподаткування за 2 квартал 2016 р. по господарським операціям з ТОВ «Крауз-Беллінг».

При вирішенні правомірності винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, судом встановлено таке.

20 травня 2016 р. між позивачем (постачальник) та ТОВ «Крауз-Беллінг» (покупець) укладено договір поставки № 150516/К-1 (далі договір № 150516/К-1) (т. 1 а.с. 74-78).

Згідно з п. 1.1 названого договору постачальник зобовязувався поставити, а покупець прийняти та оплатити цукор в кількості та асортименті відповідно до видаткових накладних постачальника (т. 1 а.с. 74).

Відповідно до п. 2.3 договору № 150516/К-1 при поставці товару постачальник зобовязаний надати покупцеві: видаткову накладну, рахунок, товарно-транспортну накладну; сертифікат якості на товар.

На підтвердження реальності виконання договору № 150516/К-1 позивачем було надано суду копії:

- видаткових накладних від 25 червня 2016 р. № 1442, № 1444, № 1445, № 1446, 1447, від 1 липня 2016 р. № 1461, № 1462, № 1463, згідно з якими позивачем було поставлено ТОВ «Крауз-Беллінг» товар цукор білий кристалічний (т. 1 а.с. 79-86);

- податкової накладної від 22 червня 2016 р. № 156 на загальну суму 2 002 440 грн 00 коп., з яких ПДВ 333 740 грн 00 коп. (т. 1 а.с. 87);

- рахунку на оплату від 21 червня 2016 р. № 1349 на загальну суму 2 002 440 грн 00 коп., згідно з яким ТОВ «Крауз-Беллінг» було поставлено позивачем товар (т. 1 а.с. 89);

- товарно-транспортних накладних від 25 червня 2016 р. № 1442, № 1444, № 1445, № 1446, 1447, від 1 липня 2016 р. № 1461, № 1462, № 1463, на підставі яких здійснювалося перевезення товару (т. 1 а.с. 95-102).

У подальшому ТОВ «Крауз-Беллінг» було оплачено позивачу поставлений товар, що підтверджується банківською випискою та копіями платіжних доручень, завірених печаткою ПАТ "Універсал Банк" (т. 1 а.с. 90-94).

При вирішенні справи судом враховано, що поставлений позивачем ТОВ «Крауз-Беллінг» товар було придбано у публічного акціонерного товариства «Саливонківський цукровий завод» , що підтверджується копіями:

- договорів поставки (т. 2 а.с. 42-43, 61-63);

- видаткових накладних (т. 2 а.с. 44, 46, 48, 50, 52, 64, 66, 68);

- товарно-транспортних накладних (т. 2 а.с. 45, 47, 49, 51, 53, 65, 67, 69);

- податкових накладних (т. 2 а.с. 54-58,70-71);

- платіжних доручень (т. 2 а.с. 58-61).

Крім того, на підтвердження перевезення товару позивачем надано суду копії договору організації перевезення від 1 січня 2016 р. № 01/01/16, укладеного між позивачем (замовник) та ФОП ОСОБА_1 (виконавець), актів надання послуг, рахунків на оплату та платіжних доручень (т. 2 а.с. 87-96).

До того ж на підтвердження наявності приміщень для здійснення господарської діяльності позивачем надано суду копію договору суборенди нежитлового приміщення № 3 від 1 квітня 2016 р., укладеного між позивачем (суборендар) та ТОВ "ВЄНТУРІС" (орендар), згідно з яким орендарем було передано суборендарю у строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 330, 00 м.кв. (т. 2 а.с. 97-100).

На підставі викладено суд дійшов висновку, що:

- укладення та виконання позивачем договору № 150516/К-1 дійсно мало місце та він був вчинений з метою здійснення господарської діяльності;

- виконання позивачем названого договору призвело до зміни його майнового стану;

- на дату укладення та виконання позивачем договору № 150516/К-1 у позивача не було сумніву стосовно дійсності реєстрації та господарської діяльності названих товариств, що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Наведене свідчить про реальність укладення та виконання договору між позивачем та ТОВ «Крауз-Беллінг» № 150516/К-1.

Водночас, судом не може бути взято до уваги твердження відповідача про відсутність факту здійснення господарської операції між позивачем та ТОВ "Крауз-Беллінг" з посиланням на інформацію, яка міститься у БД "Єдиний реєстр податкових накладних" (в якому відсутня інформація про подальшу реалізацію ТОВ "Піра-Мід" товару, придбаного у ТОВ "Крауз-Беллінг", який останнім був придбаний у позивача), оскільки відсутність у названому реєстрі зазначеної інформації за жодних обставин не може бути підставою для відмови у задоволенні даного адміністративного позову.

Крім того, заперечення відповідача спростовуються наданими позивачем доказами.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідачем винесено протиправно, а отже, підлягає скасуванню, а позовні вимоги - задоволенню.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, що і було зроблено позивачем.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, чого не було зроблено відповідачем.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судові витрати щодо сплати судового збору підлягають присудженню з державного бюджету на користь позивача.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області від 20 квітня 2017 р. № НОМЕР_1.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю "СП "Карамелія" судові витрати у сумі 6758 (шість тисяч сімсот п'ятдесят вісім) гривень 23 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Виноградова О.І.