Справа № 802/2074/17-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

12 грудня 2017 р. Справа № 802/2074/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дончика Віталія Володимировича,

за участю:

секретаря судового засідання: Медвідь І.О.,

представника позивача: Богуша О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Промінь" до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування розрахунку плати за проїзд

в с т а н о в и в :

14.11.2017 року Приватне підприємство "Промінь" звернулось в суд з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування розрахунку плати за проїзд.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПП «Промінь» не є автомобільним перевізником, оскільки 30.12.2016 року уклало з TOB «Промінь цукор» договір № 30/12 оренди транспортних засобів, відповідно до умов якого 01.01.2017 року ПП «Промінь» передало транспортні засоби в оренду TOB «Промінь цукор». Зауважили, що підтвердженням того, що ПП «Промінь» не здійснює перевезення вантажів є договір №30/12 оренди транспортних засобів від 30.12.2017 року, акт № 1 приймання-передачі транспортних засобів, штатний розпис підприємства, в якому відсутня посада водія, та товарно-транспортна накладна №ПЦ00000120 в якій вказано, що автомобільним перевізником є TOB «Промінь цукор».

Таким чином, ПП «Промінь» не є автомобільним перевізником вантажу, а отже не є суб'єктом відповідальності за перевантаження автомобіля, який в оренді в іншого підприємства. Відтак, у працівників Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області були відсутні підстави для складання Актів № 033243, №0004031 та Розрахунку № 291 від 16.10.2017 року плати за проїзд стосовно ПП «Промінь».

Крім цього, згідно пояснень водія ОСОБА_2, при перевезенні вантажу автомобілем MAN д/н НОМЕР_1 та напівпричепом SCHMITZ д/н НОМЕР_2 з Вінниці до Одеси, водій транспортного засобу ОСОБА_2 був зупинений 16.10.2017 працівниками Укртрансбезпеки у Миколаївській області для здійснення вагового контролю. Перед здійсненням вагового контролю працівникам Укртрансбезпеки ОСОБА_2 надав права на керування транспортним засобом, технічні паспорта на автомобіль та напівпричіп, страховку та товарно-транспортну накладну № ПЦ000000120 на перевезення вантажу, в якій було вказано, що автомобільним перевізником є TOB «Промінь цукор».

Крім цього вказали, що в довідці про зважування автомобіля MAN д/н НОМЕР_1, яку складено 16.10.2017 року о 23 год. 20 хв., і в якій зафіксовано перевантаження по одній з осей, вказано що загальна вага автомобіля становить 39000 кг. В іншій довідці про зважування вищевказаного автомобіля, яка була зроблена через 58 хвилин, 17.10.2017 року о 0 год. 18 хв. зафіксовано, що перевантажень по осях автомобіля немає, натомість загальна вага автомобіля вже складає 39 300 кг. На думку позивача, під час зважування ваги в пункті вагового контролю працювали не коректно, оскільки автомобіль MAN д/н НОМЕР_1 з пункту вагового контролю не виїздив, переміщень та перевантажень вантажу не робив. Крім цього, Акт № 0004031, Розрахунок № 291 від 16.10.2017 року та довідка не містять жодних даних про те, яке саме вимірювальне і зважувальне обладнання використовувалося під час визначення перевантаження осі автомобіля належного ПП «Промінь».

З огляду на викладене, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав з даним адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправним та скасувати Розрахунок № 291 від 16.10.2017 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області, на суму 332,91 євро.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, відтворюючи зміст позовної заяви.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Однак, належним чином був повідомлений про місце, час та дату розгляду справи, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Письмових заперечень на позовну заяву суду не надав.

Згідно з ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що даний позов слід задовольнити, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 16.10.17 року автомобіль, що належить ПП «Промінь», марки MAN 18.430 д/н НОМЕР_1 (серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3), з напівпричепом марки SCHMITZ S01 д/н НОМЕР_2 (серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4), під керуванням водія ОСОБА_2, здійснював перевезення вантажу (цукор білий кристалічний), згідно товарно-транспортної накладної від 17.10.2017 року №ПЦ00000120 з пункту навантаження вул. Гната Мороза, 103-А, м. Вінниця до пункту розвантаження м. Одеса, пр-т Маршала Жукова, 103.

На автодорозі Н-24 "Благовіщенське-Миколаїв (2/3 Вознесенськ)" 211+920, посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області вказаний автомобіль було зупинено та проведено габаритно-ваговий контроль.

За результатами перевірки, складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 16.10.2017 року та Акт №0004031 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 16.10.2017 року.

Під час перевірки виявлено порушення перевезення вантажу відповідно до наданої товарно-транспортної накладної від 17.10.2017 року №ПЦ00000120, згідно якої вантажовідправник ТОВ «Промінь цукор», вантажоодержувач ТОВ «Югагротрест», вантаж цукор білий кристалічний, по маршруту м. Вінниця 211 км+920 м а/д Н-24 "Благовіщенське-Миколаїв (2/3 Вознесенськ)" з перевищенням встановлених вагових обмежень, а саме: вага одиночної осі - 12,2 т. Водій здійснив переміщення вантажу на строєну вісь, про що свідчать квитанції №16670 та №16686. У тому числі, порушення, відповідальність за яке передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

На підставі вказаного акту, складено Розрахунок №291 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 16.10.2017 року, яким ПП «Промінь» нараховано до сплати 332,91 євро.

На думку позивача, Розрахунок № 291 від 16.10.2017 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів на суму 332,91 євро, є протиправним та підлягає скасуванню, крім того, результати зважування є хибними та не відповідають дійсності, оскільки містить недостовірні результати вимірювань стосовно маси вантажу та суперечить товарно-транспортній накладній від 17.10.2017 року №ПЦ00000120.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України "Про автомобільний транспорт", зі змінами та доповненнями, (далі - Закон №2344-III) законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, Законів України "Про транспорт", "Про дорожній рух", чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Статтею 1 Закону №2344-III визначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб'єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах. Для виконання перевезень небезпечних вантажів автомобільний перевізник повинен одержати відповідну ліцензію (стаття 33 Закону України "Про автомобільний транспорт").

Відповідно до вимог частин першої, другої 1, 2 ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Статтею 60 Закону № 2344-III встановлена відповідальність автомобільних перевізників у вигляді адміністративно-господарських штрафів за порушення законодавства про автомобільний транспорт, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, відповідальності за порушення вимог законодавства сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів несуть саме перевізники.

Судом встановлено, що автомобіль марки MAN 18.430 д/н НОМЕР_1 (серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3), з напівпричепом марки SCHMITZ S01 д/н НОМЕР_2 (серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4), щодо якого 16.10.2017 року було проведено перевірку, перебував в оренді у ТОВ «Промінь цукор» на підставі Договору оренди (найму) транспортних засобів №30/12 від 30.12.2016 року (а.с. 10-14).

Крім того, згідно Акту прийому-передачі транспортних засобів № 1 від 01.01.2017 року, транспортний засіб, що належить ПП «Промінь», марки MAN 18.430 д/н НОМЕР_1 та напівпричеп марки SCHMITZ S01 д/н НОМЕР_2 передані ТОВ «Промінь цукор» (а.с. 15-16).

Отже, судом встановлено, що на час проведення перевірки 16.10.2017 року, посадовими особами Укртрансбезпеки, позивач не здійснював перевезення, а тому не підпадає під статус перевізника, який надає послуги з перевезення вантажу.

В свою чергу, відповідачем не надано суду доказів про зворотнє.

Більше того, ухвалою суду від 16.11.2017 зобов'язано відповідача, у разі наявності у нього заперечень проти позову, подати їх до суду, а також всі інші докази в обґрунтування своїх доводів чи заперечень, що мали бути взяті судом до уваги при прийнятті рішення.

Однак, матеріали перевірки та заперечення відповідача на адресу суду не надходили.

Відтак, ПП «Промінь», який у спірних правовідносинах не виступав перевізником, не може нести відповідальності за порушення Закону, які не допускав.

Крім того, пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 р. № 103 (далі - Положення) визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, підготовку пропозицій щодо їх удосконалення, а також законодавства про судноплавство на суднах, у морських і річкових портах, територіальних та внутрішніх водах, на внутрішніх водних шляхах України, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування (п.п. 2, 17 п. 5 Положення).

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу (п. 8 Положення).

Таким чином, посадові особи Управління Укратрансбезпеки у Вінницькій області уповноважені відповідно до чинного законодавства України здійснювати габаритно-ваговий контроль.

Відповідно до п. 2 Порядку здiйснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобiльними дорогами загального користування транспортних засобiв та iнших самохiдних машин i механiзмiв, ваговi та/або габаритнi параметри яких перевищують нормативнi, затвердженого постановою Кабiнету Мiнiстрiв України вiд 27 червня 2007 р. №879 (далі - Порядок № 879) вимiрювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимiрювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрiв фактичної маси та навантаження на вiсь (осi) транспортного засобу, що проводяться згiдно з методикою, затвердженою спецiально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сферi метрологiї;

габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобiв автомобiльними дорогами загального користування, який включає перевiрку вiдповiдностi габаритно-вагових параметрiв таких транспортних засобiв установленим законодавством параметрам i нормам, наявностi дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволi умов та режиму руху транспортних засобiв.

Згідно п. 20 Порядку № 879 за результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадовi особи та/або працiвники Укртрансiнспекцiї або її територiальних органiв визначають належнiсть транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 визначено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 грудня 1993 р. N 1094 визначено, що за спеціальними правилами здійснюються перевезення небезпечних вантажів і незнешкодженої тари з-під них, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,65 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактична маса понад 38 т, навантаження на одиночну вісь - 10 т, здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (на встановлених Мінтрансом і Державтоінспекцією маршрутах - 40 т, для контейнеровозів на встановлених маршрутах - 44 т, навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Згідно положень п. 30 Порядку № 879 плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно вiд маси такого транспортного засобу, навантаження на вiсь (осi), габаритiв та протяжностi маршруту за формулою:

П = (Рзм + Рнв + Рг) х В,

де П - розмiр плати за проїзд;

Рзм - розмiр плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кiлометр проїзду;

Рнв - розмiр плати за перевищення навантаження на вiсь (осi) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кiлометр проїзду;

Рг - розмiр плати за перевищення габаритiв (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кiлометр проїзду;

В - вiдстань перевезення, кiлометрiв (п. 31 Порядку № 879).

Якщо рух здiйснюється без вiдповiдного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по територiї України або за частину, яку перевiзник має намiр проїхати, у разi перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру:

до 10 вiдсоткiв - у подвiйному розмiрi;

на 10 - 40 вiдсоткiв - у потрiйному розмiрi;

бiльше як на 40 вiдсоткiв - у п'ятикратному розмiрi (п. 31-1 Порядку № 879).

Відповідно до п. 2 Ставок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. № 879 встановлено наступні ставки великовагових транспортних засобів з перевищенням допустимих осьових навантажень: до 5 відсотків включно - 0,05 євро, від 5 до 10 відсотків включно - 0,1 євро, від 10 до 20 відсотків включно 0,27 євро, понад 20 відсотків за кожні наступні 5 відсотків - 0,15 євро.

З аналізу викладених норм слідує, що у разі перевищення великогабаритним транспортним засобом хоча б одного вагового або габаритного параметру, плата за проїзд визначається з урахуванням пройденої відстані таким транспортом, або відстані, яку він має пройти. При цьому, також враховується ставка великовагово транспортного засобу з перевищенням допустимих осьових навантажень.

Як свідчать матеріали справи, а саме письмові пояснення Представника ТОВ «Промінь цукор» та водія транспортного засобу, щодо якого була проведена перевірка працівникам Укртрансбезпеки ОСОБА_2, при перевезенні вантажу автомобілем марки MAN 18.430 д/н НОМЕР_1 з напівпричепом марки SCHMITZ S01 д/н НОМЕР_2 з м. Вінниці до м. Одеси, водій ОСОБА_2 був зупинений 16.10.2017 року працівниками Укртрансбезпеки у Миколаївській області для здійснення вагового контролю. Перед здійсненням вагового контролю, водій надав перевіряючим права на керування транспортним засобом, технічні паспорта на автомобіль та напівпричіп, страховку та товарно-транспортну накладну № П Ц000000120 на перевезення вантажу, в якій було вказано, що автомобільним перевізником є TOB «Промінь цукор».

При здійсненні вагового контролю перший раз, який відбувся 16.10.2017 року о 23 год. 20 хв., по одній з осей показало перевантаження на 1 тонну 200 кг (загальна вага автомобіля 39000 кг). Після заперечень водія, що перевантаження не може бути і вимоги надати документи про повірку вагів, йому дозволили вдруге пройти ваговий контроль 17.10.2017 року о 00 год. 18 хв., який показав, що перевантажень по осях немає (загальна вага автомобіля 39300 кг).

Викладене підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про здійснення вагового контролю автомобіля марки MAN 18.430 д/н НОМЕР_1 від 16.10.2017 року (23:20 год.) та від 17.10.2017 року (00:18 год.) (а.с. 21).

При цьому, в довідці про зважування автомобіля MAN д/н НОМЕР_1, яку було зроблено 16.10.2017 року о 23 год. 20 хв., і в якій зафіксовано перевантаження по одній з осей, вказано що загальна вага автомобіля становить 39000 кг. В іншій довідці про зважування вищевказаного автомобіля, яка була зроблена через 58 хвилин, 17.10.2017 року о 00 год. 18 хв. зафіксовано, що перевантажень по осях автомобіля немає, натомість, загальна вага автомобіля вже складає 39 300 кг.

З огляду на що, ПП «Промінь» вважає, що під час зважування ваги в пункті вагового контролю працювали не коректно, оскільки автомобіль MAN д/н НОМЕР_1 з пункту вагового контролю не виїздив, переміщень та перевантажень вантажу не робив.

Однак судом встановлено, що під час визначення суми плати за проїзд, посадовими особами відповідача застосовано відомості, які зафіксовані в довідці про зважування автомобіля MAN д/н НОМЕР_1, яку було зроблено 16.10.2017 року о 23 год. 20 хв., і в якій зафіксовано перевантаження по одній з осей, вказано що загальна вага автомобіля становить 39000 кг.

В контексті вищезазначеного, суд доходить висновку, що відповідач при проведенні оскаржуваного розрахунку діяв протиправно, а відтак Розрахунок №291 від 16.10.2017 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області на суму 332,91 євро підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено).

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач не довів правомірність оскаржуваного рішення, водночас позивач в судовому засіданні довів та підтвердив дослідженими в межах розгляду справи належними доказами наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення відповідача.

Таким чином, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши усі обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наявного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до переконання про наявність підстав для задоволення адміністративного позову ПП «Промінь».

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд-

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Розрахунок №291 від 16.10.2017 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області на суму 332,91 євро.

Стягнути на користь Приватного підприємства "Промінь" (вул. Г. Мороза, 103 А, м. Вінниця, Вінницька область, ) сплачений при звернені до суду судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області (вул. Космонавтів, 61, 1 поверх, м. Миколаїв, Миколаївська область) в сумі 1600 грн. (одна тисяча шістсот гривень).

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дончик Віталій Володимирович