Справа № 815/2404/17     
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2404/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бутенко А.В.,

за участю секретаря - Філімоненко А.О.,

сторін:

представників позивача - ОСОБА_1 (за довіреністю),

представник відповідача - ОСОБА_2 (за довіреністю),

представник 3-ї особи - ОСОБА_3 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Міністерства оборони України до Обласної медико-соціальної експертної комісії №2, Військово-лікарської комісії Південного регіону, за участю 3-ї особи ОСОБА_4 про визнання незаконними та скасування рішення Обласної медико-соціальної експертної комісії № 2 в частині, якою встановлена причина інвалідності ОСОБА_4, яка зазначена в графі 9 Довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 2-18 ОД №02 4890 від 12 квітня 2010 року,-

ВСТАНОВИВ:

24 квітня 2017 року Міністерство оборони України звернулось до суду із позовом до Військово-лікарської комісії Південного регіону, Обласної медико-соціальної експертної комісії №2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову ОСОБА_4 про визнання незаконними та скасувати рішення Військово-лікарської комісії Південного регіону № 143 від 11.06.2009 року та рішення Обласної медико-соціальної експертної комісії № 2 в частині встановлення причини інвалідності ОСОБА_4

21.08.2017 року ухвалою суду залишено адміністративний позов без розгляду на підставі п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2017 року частково скасовано ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 21.08.2017 року про залишення без розгляду адміністративного позову Міністерства оборони України щодо визнання незаконним та скасування рішення Обласної медико-соціальної експертної комісії № 2 в частині, якою встановлена причина інвалідності ОСОБА_4, яка зазначена в графі 9 Довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 2-18 ОД №02 4890 від 12 квітня 2010 року, та справу в цій частині позовних вимог направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Таким чином, суд розглядає позовну вимогу до Обласної медико-соціальної експертної комісії № 2 в частині, якою встановлена причина інвалідності ОСОБА_4, яка зазначена в графі 9 Довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 2-18 ОД №02 4890 від 12 квітня 2010 року.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав, викладених в адміністративному позові (а.с. 3-10 т. 1).

Представник відповідача 1 заперечував проти задоволення адміністративного позову, з підстав зазначених у запереченнях на позов (а.с. 72-73 т. 2).

Представник відповідача 2 у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 65 т. 2). В матеріалах справи містяться заперечення на позов, в яких, відповідач просить суд, відмовити в задоволенні адміністративного позову (а.с. 6-10 т. 2).

Представник 3-ї особи заперечував проти задоволення адміністративного позову з підстав зазначених у письмових запереченнях на позов (а.с. 74-79 т. 1).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як зазначено у позові, 28 лютого 2017 року Міністерству оборони України, після надходження судової повістки по справі № 492/188/17, стало відомо про існування довідок серія 2-18 ОД №024134 від 13.04.2009 року та серія 2-18 ОД №024890 від 12.04.2010 року, які видані Одеською медико - соціальною експертною комісією №2, якими встановлені причини інвалідності ОСОБА_4 - «захворювання, повязане з виконанням обовязків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії».

Згідно з протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, повязаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги від 25.11.206 року, ОСОБА_4 відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги (а.с.104).

Позивач вважає, що Рішення, прийняте Обласною медико-соціальною експертною комісією №2, в частині, якою встановлена причина інвалідності ОСОБА_4, згідно з Довідками до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 2-18 ОД № 024134 від 13 квітня 2009 року (в довідці зазначено дату 15.06.2009) та серія 2-18 ОД № 024890 від 12 квітня 2010 року - «захворювання, так, повязане з виконанням обовязків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії» є неправомірним та безпідставним, а тому звернувся із даним позовом до суду.

Оцінюючи рішення суб`єкта владних повноважень, суд виходить з приписів ч. 3 ст. 2 КАС України та доходить до висновку про відмову в задоволені позовних вимог з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В обгрунтвання позову Позивач зазначає, шо при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач - Обласна медико- соціальна експертна комісія №2, керувалась Постановою Військово-лікарської комісії Південного регіону, оформленою протоколом засідання Військово-лікарської комісії Південного регіону по встановленню причинного звязку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №143 від 11 липня 2009 року, якою встановлено, що - «захворювання старшого прапорщика запасу ОСОБА_4, ... ТАК, повязані з виконанням обовязків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії».

Постанова Військово-лікарської комісії Південного регіону, оформлена протоколом засідання Військово-лікарської комісії Південного регіону по встановленню причинного звязку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №143 від 11 червня 2009 року та рішення Обласної медико-соціальної експертної комісії №2, що виражене в довідках серія 2-18 ОД № 024134 від 13 квітня 2009 року та серія 2-18 ОД № 024890 від 12 квітня 2010 року, якими встановлена причина інвалідності ОСОБА_4 Дмитроича, а саме «захворювання, так, повязані з виконанням обовязків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії».

Зазначені довідки стали підставами для звернення ОСОБА_4 до Міністерства оборони України за отриманням одноразової грошової допомоги.

Таким чином, позивачем зроблено висновок про те, що відповідач МСЕК №2, неправомірно та безпідставно прийняв рішення про встановлення причинного звязку інвалідності ОСОБА_4 із захворюванням, повязаним з виконанням обовязків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, про що зазначено в Довідках до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 2-18 ОД №024134 від 13 квітня 2009 р. (в довідці зазначено дату 15.06.2009) та серія 2-18 ОД №024890 від 12 квітня 2010 року, оскільки такі довіки надають можливість звернення третьої особи до Міністерства оборони України для отримання одноразової грошової допомоги.

Суд не погоджується із такою думкою Позивача, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою КМ України від 3.12.2009 року № 1317, це Положення визначає процедуру проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, інвалідам (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності.

Відповідно до п.п. 1 п. 11 Положення, до повноважень МСЕК №2, крім іншого, віднесено визначення ступіню обмеження життєдіяльності осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, потребу в сторонньому нагляді, догляді або допомозі, реабілітації, реабілітаційний потенціал, групу інвалідності, причину і час її настання, професію, з якою пов'язане ушкодження здоров'я, а також ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) працівників, які одержали ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням ними трудових обов'язків.

Пунктом 12 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого Постановою КМ України від 03.12.2009 року № 1317, на підставі якого діяв відповідач, передбачено, що причинний зв'язок інвалідності колишніх військовослужбовців з перебуванням на фронті або з виконанням ними інших обов'язків військової служби встановлюється на підставі документів, виданих військово-лікувальними закладами, а також інших документів, що підтверджують факт отримання поранення (захворювання).

Суд зазначає, що медичні матеріали справи хворого ОСОБА_4, на підставі яких МСЕК №2 встановлено причини інвалідності, містять Витяг з протоколу засідання Військово-лікарської комісії Південного регіону №143 від 11.06.2009 року по встановленню причинного звязку захворювання гр. ОСОБА_4 з виконанням обовязків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Таким чином, підставою для прийняття експертного рішення про встановлення групи інвалідності, причини інвалідності та терміну інвалідності слугував документ, виданий військово-лікувальним закладом, тобто саме військово-лікарською комісією встановлено причинний звязок інвалідності колишнього військовослужбовця ОСОБА_4 з виконанням ним обовязків військової служби при перебуванні в країні, де велись бойові дії.

Крім того, судом встановлено, що рішення Військово-лікарської комісії Південного регіону по встановленню причинного звязку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, яким встановлено інвалідность ОСОБА_4 не скасовано та є діючим.

Разом з тим, вирішення питань, повязаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум віднесено до компетенції відповідної комісії Міністерства оборони України з розгляду зазначених питань, яка діє відповідно до законів України « Про загальний військовий обовязок і військову службу» «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», інших підзаконних актів.

Отже, встановлення експертною комісією причин інвалідності не є безумовною підставою для виплати грошової допомоги, тому факт прийняття такого рішення МСЕК не порушує прав позивача.

Враховуючи те, що рішення Обласної медико-соціальної експертної комісії №2 в частині, якої встановлена причина та термін інвалідності ОСОБА_4, яка зазначена у Довідці до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 2-18 ОД № 024890 від 12 квітня 2010 року, прийняте відповідно до п. 12 Положення, адміністративний позов Міністерства оборони України є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 статті 11 КАС України, визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 69 та ч.ч. 1, 4 ст. 70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов Міністерства оборони України задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У звязку з тим, що у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача, відповідно до положень ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 94 159 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Міністерства оборони України до Обласної медико-соціальної експертної комісії №2, Військово-лікарської комісії Південного регіону, за участю 3-ї особи ОСОБА_4 відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 13.12.2017 року.

Суддя Бутенко А.В.

У задоволенні адміністративного позову Міністерства оборони України до Обласної медико-соціальної експертної комісії №2, Військово-лікарської комісії Південного регіону, за участю 3-ї особи ОСОБА_4 відмовити.

13 грудня 2017 року.