Справа № 2270/5347/11
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2011-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2270/5347/11
Головуючий у 1-й інстанції: Касап В.М.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2011 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Курка О. П.

суддів: Голоти Л.О., Совгири Д.І. < Довідник >

при секретарі: Александровій К.В.

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_2

відповідача (апелянта): ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Камянець-Подільської обєднаної державної податкової інспекції Хмельницької області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 липня 2011 року у справі за адміністративним позовом комунального підприємства "Міськтепловоденергія" до Камянець-Подільської обєднаної державної податкової інспекції Хмельницької області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Комунальне підприємство (далі - КП) "Міськтепловоденергія" звернулось до суду з позовом до Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Хмельницької області (далі Кам'янець-Подільська ОДПІ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 липня 2011 року зазначені позовні вимоги задоволено. Зокрема, скасовано податкові повідомлення-рішення форми "Р" № НОМЕР_1, форми "П" № НОМЕР_2 та форми "Р" № НОМЕР_3 від 08.04.2011 року.

Не погоджуючись із такою постановою Кам'янець-Подільська ОДПІ подала апеляційну скаргу, у якій просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові. В якості обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У судовому засіданні представник відповідача підтримала апеляційну скаргу в повному обсязі та просила її задовольнити.

Представник КП "Міськтепловоденергія" проти доводів апеляційної скарги заперечив, у звязку з чим просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Апеляційним адміністративним судом, що відповідачем була проведена планова виїзна перевірка КП "Міськтепловоденергія" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 16.10.2009 року по 31.12.2010 року, валютного та іншого законодавства за період з 16.10.2009 року по 31.12.2010 року.

За наслідками перевірки складено акт від 29.03.2011 року №434/234/36588183, яким встановлено порушення:

- пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58, п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України, пп. 7.4.1, 7.4.4, п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", у зв'язку з чим збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість в сумі 27830,00 грн.;

- п.п. 4.1.1, п. 4.1, п.4.2 ст. 4, п.5.1, п.5.2, п.5.3, п.5.4. п.5.5, п.п. 5.2.1, пп. 5.2.5, п.п. 5.3.2, п.п 5.3.9, п.5.2, п.5.3. ст. 5, п.п. 8.6.1, п. 8.6, ст. 8, п.п. 11.2.1, п.11.2, п. 11.3.1, п.п. 11.3.5, п. 11.3 ст. 11 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 28.12.1994 року №334/94-ВР, у зв'язку з чим зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування на прибуток у розмірі 262104,00 грн.;

- пп. 3.1.3 п. 3.1, ст. 3, "е" п.п.4.2.9 п.4.2 ст. 4, пп. 8.1.1 п. 8.1 ст. 8 та "а" п.19.2 ст. 19 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" від 22.05.2003 року №889-ІУ, у зв'язку з чим визначено до сплати 2770,71 грн. податку на доходи фізичних осіб.

На підставі викладених висновків даного Акту від 29.03.2011 року Кам'янець-Подільською ОДПІ винесені податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_3 від 08.04.2011 року, яким визначено суму грошового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб у розмірі 2770,71 грн., з яких за основним платежем - 2216,57 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями - 554,14 грн.; № НОМЕР_1 від 08.04.2011 року, яким визначено суму грошового зобов'язання по ПДВ у розмірі 27 835,00 грн., з яких за основним платежем 22268 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 5567 грн.; та № НОМЕР_2 від 08.04.2011 року, яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування по податку на прибуток згідно податкової декларації за 2010 рік в сумі 262104 грн.

Як убачається з матеріалів справи в основу виявлених порушень Закону України "Про податок на додану вартість", Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" покладено висновок податкового органу, відповідно до якого операції по взаємовідносинах з ТОВ "С Профіт" та ТОВ "Сталікс" не мали реального характеру, не підтверджені належними документами, а тому є такими, що вчинені з метою ухилення від оподаткування. Крім того, відповідач вважає, що підприємством у порушення вимог Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" не утримано та не перераховано до бюджету податок з доходів фізичних осіб в розмірі 2096,57 грн. з сум доходів отриманих працівниками КП "Міськтепловоденергія" як "додаткове благо", у вигляді оплати вартості послуг мобільного звязку.

Надаючи оцінку оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням та їх скасовуючи суд першої інстанції, з яким погоджується і апеляційний суд, вірно виходив з такого.

У відповідності до п. 5.1. ст.5 Закону України, від 28.12.1994, № 334/94-ВР "Про оподаткування прибутку підприємств", валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до підпункту 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону № 334/94-ВР до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3-5.7 цієї статті.

В свою чергу підпункт 5.3.9 п. 5.3 ст. 5. цього Закону передбачає, що не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

В статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" законодавець визначив поняття первинного документу, під яким необхідно розуміти документ, що містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Статтею 9 зазначеного Закону встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Податковий кредит звітного періоду відповідно до підпункту 7.4.1. пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" № 168/97-ВР складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

А згідно з підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 тієї ж статті не підлягають включенню до складу податкового кредиту будь-які витрати зі сплати податку, які не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а у разі імпорту робіт (послуг) - актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт (послуг).

Аналіз наведених норм дає підстави зробити висновок, що Закон України "Про оподаткування прибутку підприємств" ставить в залежність включення сум валових витрат лише з їх підтвердженням відповідними документами. А Закон України "Про податок на додану вартість" визначає лише один випадок не включення до складу податкового кредиту витрат по сплаті податку - відсутність податкової накладної.

Колегія суддів апеляційного суду вважає вірно встановленими судом першої інстанції обставини, за яких здійснені між ТОВ "С Профіт" та КП "Міськтепловоденергія" господарські операції повязані з поставкою сульфату алюмінію в кількості 125,55 тонн на суму 250256,5 грн., а т.ч. ПДВ - 41716,25гр. згідно договору поставки № 19/10 від 30.06.2010р. підтверджені належними первинними господарськими та бухгалтерськими документами, що містяться в матеріалах справи (податкові накладні, залізничні накладні, банківські виписки, прибуткові накладні, сертифікати відповідності). Також є встановленим факт повного проведення розрахунку за отриманий товар, та, відповідно, сплати податку на додану вартість в ціні товару.

Теж саме стосується і господарських операцій КП "Міськтепловоденергія" з ТОВ "Сталікс", згідно яких позивач отримав ТМЦ (лист 25 кг., шестигранник 6 м.п.) на загальну суму 3114,18 грн., в т.ч. ПДВ 622,84 грн., згідно видаткових накладних № 1440 від 28.07.10 та № 1483 від 05.08.10.

На час укладення та виконання договорів зазначені контрагенти були діючими господарюючими субєктами, зареєстрованими у встановленому законом порядку, наділеними цивільною правоздатністю і дієздатністю, та були платником податку на додану вартість. Факти отримання товарно-матеріальних цінностей від зазначених осіб повною мірою були досліджені судом першої інстанції А виписані первинні бухгалтерські документи відповідають вимогам, що до них ставляться Законами "Про податок на додану вартість" та "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".

Твердження апелянта, з посиланням на матеріали перевірки, про те, що вказані господарські операції не мали товарного характеру, оскільки неможливо ідентифікувати предмет фактичної поставки та його відповідність, так як підприємством не надано документів, що посвідчують відповідність товару технічним умовам (ТУ) і державним стандартам (ДСТ) колегією суддів оцінюються критично. Податковий орган не наділений повноваженнями щодо контролю за наявністю сертифікатів для товарів, що реалізуються юридичними або фізичними особами на митній території України. Крім того, отримані позивачем ТМЦ не внесені до Переліку продукції, що підлягає обовязковій сертифікації в Україні, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики № 28 від 01.02.2005р.

Слід звернути увагу і на те, що відсутність підтверджуючих якість чи відповідність товару документів не може впливати на правильність порядку формування валових витрат та податкового кредиту, вимоги щодо яких чітко регламентовані Законом.

Судова колегія апеляційного суду також вважає безпідставним висновок податкового органу про завищення підприємством суму амортизаційного відрахування на 35493 грн., оскільки період вводу в експлуатацію всіх основних фондів визначався позивачем не самостійно, а на підставі акта прийнамння-передавання, відповідно до рішення Камянець-Подільської міської ради № 17 від 16.02.2010 року як внесок в Статутний фонд по акту приймання-передавання, в якому вказані дати вводу в експлуатацію всіх основних засобів. Таким чином КП "Міськтепловоденергія" застосовувались ті норми амортизаційних відрахувань відповідно до Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", які були чинні на час передачі основних засобів.

Крім того, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відсутності обставин порушення позивачем пп. 3.1.3 п. 3.1, ст. 3, "е" п.п.4.2.9 п.4.2 ст. 4, пп. 8.1.1 п. 8.1 ст. 8 та "а" п.19.2 ст. 19 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" (податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_3 від 08.04.2011 року), оскільки оплата вартості послуг мобільного звязку не є оплатою за додаткове благо працівників підприємства, а є виробничою необхідністю. Підтвердженням цього слугують договори про надання послуг мобільного звязку, накази директора КП "Міськтепловоденергія" про впровадження корпоративної мережі мобільного звязку на підприємстві та визначення лімітів ведення службових переговорів інші документи, які свідчать про використання мобільного звязку задля вирішення оперативних питань, повязаних виробничою діяльністю позивача.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на припис наведеної норми процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішення органу державної податкової служби, яким платнику податків донараховані податкові зобовязання, презумується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше.

Правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 08.04.2011 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 Камянець-Подільською ОДПІ доведено не було та матеріалами справи не підтверджено, що обґрунтовано свідчить про наявність підстав для їх скасування.

Згідно зі п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують вищевикладеного і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанцій при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Таким чином постанова Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 липня 2011 року скасуванню не підлягає, як така, що прийнята за вичерпних юридичних висновків при правильному застосуванні норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Камянець-Подільської обєднаної державної податкової інспекції Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 липня 2010 року без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 06 грудня 2011 року .

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1

Судді /підпис/ ОСОБА_4

/підпис/ ОСОБА_5

З оригіналом згідно:

секретар