Справа № 137/822/17
Суддя: Гопкін П. В.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

137/822/17

13.12.2017

Літинський районний суд Вінницької області

в складі : головуючого судді Гопкіна П.В.,

за участю секретаря Іванової І.О.

сторін у справі: позивача ОСОБА_1

відповідача Подоляна А.І.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літині справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області Подоляна Анатолія Івановича, третя особа Громадська сільська рада Літинського району Вінницької області, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом мотивуючи його тим, що 13.06.2017 р. головним інспектором ДАБІ у Вінницькій області Подоляном А.І. винесено постанову про адміністративне правопорушення, якою останній звинуватив її у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ч1 ст. 188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 5100 грн. Позивач зазначає, що постанова виносилась без неї у м. Вінниці.

Зазначає, що суть інкримінованого їй правопорушення є невиконання припису державного інспектора ДАБІ від 21.11.2016 р. яким вимагалось виконати відводи з господарських будівель та приведення у відповідність документації на споруди, отримання дозволів відповідних органів на виготовлення проектної документації на прибудинковій території за адресою АДРЕСА_1. Вважає дану постанову незаконною та необґрунтованою тому просить її скасувати, а провадження у зазначеній справі закрити.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свій позов підтримала та просила його задовольнити, підтвердивши факт вчинення нею адміністративного правопорушення та обставини накладення на неї адміністративного стягнення.

Відповідач Подолян А.І., інспектор ДАБІ у Вінницькій області, заперечив проти задоволення позову та просив відмовити в задоволенні позову за безпідставністю вимог зазначивши, що діяв у встановленому законом порядку та з дотриманням всіх прав ОСОБА_1, адже вручав їй під розписку припис, протокол про адміністративне правопорушення та постанову про накладення адміністративного стягнення. Для огляду суду надав докази на підтвердження своїх слів (а.с. 48-51).

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи та перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено, що 21.12.2016 р. департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області позивач ОСОБА_1 винесено припис № 45 за результатами позапланової перевірки проведеної на будівництво побудови до господарської будівлі за адресою АДРЕСА_1 яким зазначено вимогу :

1)в термін до 21.01.2017 р. влаштувати організований водовідвід дощових та талих вод з даху господарської будівлі;

2) в термін до 21.03.2017 р. виготовити документи на земельну ділянку

3) до 21.04.2017 р. самочинно збудовану побудову до господарської будівлі привести у відповідність до вимог регулювання містобудівної діяльності (а.с. 48).

09.06.2017 р. по причині невиконання всіх вимог встановлених приписом від 21.12.2016 р. інспектором Подоляном А.І. складено протокол про адміністративне правопорушення за не приведення у відповідність до вимог містобудівного законодавства самочинного збудованої прибудови до господарської будівлі по АДРЕСА_1. Із порушенням позивач погодилась частково (а.с. 49-50).

За невиконання вищенаведеного припису постановою ДАБІ України № 195 від 13.06.2017 р. ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 5100 грн (а.с. 51).

Відповідно до ч.1 ст. 188-42 КУпАП до адміністративної відповідальності може бути притягнута особа, яка не виконала законних вимог (приписів) посадових осіб центрального органу виконавчої влади що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю

Відповідно до п.п.б п.3 ч.4. ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» посадові особи інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право видавати обов'язкові для виконання приписи щодо, зокрема, зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт. Відповідно до ст 38 цього Закону, у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа відповідної інспекції державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

Загалом, припис - це зобов'язання (вимога) вчинити певну дію або утриматися від її вчинення, яке є законним і обов'язковим до виконання.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Поняття адміністративного правопорушення розкривається шляхом визначення його основних характеристик (склад правопорушення): об'єкт правопорушення, об'єктивна сторона, суб'єкт правопорушення, суб'єктивна сторона.

Об'єктивна сторона даного правопорушення полягає у невиконанні законних вимог (приписів) посадових осіб ДАБІ України.

Суб'єктивна сторона виражена в умисній формі вини, так як особа усвідомлює протиправний характер своєї дії, що виконала будівельні роботи без відповідного дозволу.

Відповідно до ст.280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ст. ст. 69-71 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Натомість відповідач, довів правомірність своїх заперечень проти адміністративного позову, законність та обґрунтованість прийнятого ним рішення.

Таким чином, суд вважає, що відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України та правомірно виніс постанову.

Крім того відповідач в обґрунтування правомірності дій при винесені оскаржуваної постанови, в запереченні посилається на те, що позивач підтвердила факт порушення норм містобудівного законодавства, визнала невиконання вимог припису від 21.12.2016 року та під час перевірки та розгляду адміністративної справи сама підтвердила наявність вини щодо його не виконання.

Зазначені обставини справи підтверджуються дослідженими судом доказами (наданими відповідачем котрі суперечать доказам зазначеним у позовній заяві), а саме приписом від 21.12.216 р. (а.с. 48), протоколом про адміністративне правопорушення від 09.06.2017 р. (а.с. 49-51), постановою № 195 від 13.06.2017 р. (а.с. 51) на котрі посилався відповідач у судовому засіданні.

Одночасно суд акцентує свою увагу на тому, що позивачем у судовому засіданні визнано часткове невиконання вимоги припису та відповідних документів, які надають право виконувати будівельні роботи.

У справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративним судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконним і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому. Дана позиція наведена Вищим адміністративним судом України у постанові від 12.03.2015 року у справі №К/9991/28251/11.

Оскільки під час розгляду справи встановлено, що в діях посадової особи інспекції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та винесенні постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу порушень вимог діючого законодавства не встановлено, тому підстави для скасування даної постанови у суду відсутні. Неправомірності зі сторони відповідача в судовому засіданні не встановлено, доказів стосовно цього позивачем не надано. Твердження позивача в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з цим в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 6, 8, 9, 11, 69, 71, 86, 158, 160, 162, 163 КАС України, ст.ст. 188-42, 251, 256, 268, 276 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області Подоляна Анатолія Івановича, третя особа Громадська сільська рада Літинського району Вінницької області, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, відмовити.

Відповідно до рішення Конституційного суду України за № 3-рп/15 від 08.04.2015 року положення ч. 2 ст. 171-2 КАС України щодо оскарження рішень місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визнані неконституційними та втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Суддя: Гопкін П. В.,