Справа № 185/9047/17
Суддя: Зінченко А. С.
Дата ухвалення: 2017-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 185/9047/17
Провадження № 2-а/185/468/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2017 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Зінченко А.С., за участю секретаря - Пожидаєвої Л.М., представника ГУДМС України в Дніпропетровській області - Шевченко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Павлограді Дніпропетровської області справу за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі Павлоградського районного відділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області до громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_3 про видворення за межі України в примусовому порядку, -

В С Т А Н О В И В :

Головне Управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі Павлоградського районного відділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області звернулося до суду з адміністративним позовом до громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_3 в якому просить примусово видворити відповідача за межі України з забороною подальшого в'їзду в Україну строком на п'ять років, як такий, що не виконав в установлений строк без поважних причин рішення Павлоградського РВ ГУДМС України в Дніпропетровській області про його примусове повернення за межі України.

В обґрунтування поданого позову позивач зазначив, що громадянин Республіки Азербайджан ОСОБА_3 прибув на територію України 05.02.2014 року через КПП «Іловайськ» у приватних справах до батька, ОСОБА_3, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. Відповідач згідно пп.2 п 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого КМУ від 15.02.2012 року № 150 повинен був по закінченню строку реєстрації в Україні добровільно виїхати з території України або звернутися з заявою про продовження строку перебування в Україні. До органів та підрозділів ДМС України з клопотанням щодо продовження терміну перебування на території України або для оформлення дозволу на імміграцію в Україну або документів на тимчасове проживання в Україні відповідач не звертався, по закінченню реєстрації від виїзду ухилився, перейшов на нелегальне становище. Відповідач перебуваючи на території України не мав постійного проживання та перебував на утриманні батька, громадянина України. 17.08.2017 року за порушення правил перебування на території України відносно ОСОБА_3 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 203 КУпАП, за розглядами якого було накладено адміністративне стягнення, у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 510 грн, який не сплачено. У відповідності до ст. 308 КУпАП, у зв'язку з несплатою у визначений законом термін вищезазначеного штрафу, для стягнення у подвійному розмірі 1020,00 грн. до Павлоградського ВДВС МРУЮ у Дніпропетровській області, 31.08.2017 року надіслана відповідна постанова у справі про адміністративне правопорушення. Відносно приймаючої сторони ОСОБА_3, який не вжив належних заходів до забезпечення своєчасної реєстрації іноземця в Україні був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 205 КУпАП, за розглядами якого було накладено адміністративне стягнення, у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 340,00 грн., який був сплачений. ОСОБА_3 був зобов'язаний самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення. Відповідно до інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, станом на 08.11.2017 року зазначене рішення добровільно не виконано. При проведеній перевірки співробітниками Павлоградського РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області адреси проживання ОСОБА_3, останній не виявлений, при опитуванні сусідів ніякої інформації щодо іноземця не надійшло.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за її відсутності не надав, його місце перебування не встановлено.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що громадянин Республіки Азербайджан прибув на територію України 05.02.2014 року через КПП «Іловайськ» у приватних справах до батька, ОСОБА_3, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач згідно пп.2 п 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого КМУ від 15.02.2012 року № 150 повинен був по закінченню строку реєстрації в Україні добровільно виїхати з території України або звернутися з заявою про продовження строку перебування в Україні. До органів та підрозділів ДМС України з клопотанням щодо продовження терміну перебування на території України або для оформлення дозволу на імміграцію в Україну або документів на тимчасове проживання в Україні відповідач не звертався, по закінченню реєстрації від виїзду ухилився, перейшов на нелегальне становище.

Відповідач перебуваючи на території України не мав постійного проживання та перебував на утриманні батька, громадянина України. 17.08.2017 року за порушення правил перебування на території України відносно ОСОБА_3 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МДН № 102728 за ч. 1 ст. 203 КУпАП, за розглядами якого було накладено адміністративне стягнення, у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 510 грн, який не сплачено.

Відносно приймаючої сторони ОСОБА_3, який не вжив належних заходів до забезпечення своєчасної реєстрації іноземця в Україні був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 205 КУпАП, за розглядами якого було накладено адміністративне стягнення, у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 340,00 грн., який був сплачений.

ОСОБА_3 був зобов'язаний самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні № 9 від 18.08.2017 року про примусове повернення, яке він отримав 18.08.2017. Відповідно до інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, станом на 08.11.2017 року зазначене рішення добровільно не виконано. За вих. № 51-16415 від 16.11.2017 року Павлоградський ВП ГУНП в Дніпропетровській області, повідомляє, що ОСОБА_3 Форахім за вказаною адресою не проживає, приймаються міри по встановленню місцезнаходження останнього.

Іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворені за межі України з підстав та в порядку, що визначені ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», з урахуванням положень ст. 13 Закону України «Про імміграцію».

Згідно ст. 9 Закону іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Перебування громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_3 після прийняття 18.08.2017 рішення про примусове повернення слід вважати таким, що перебуває на території України незаконно.

Частиною першою та другою ст. 26 Закону №3773 передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, може супроводжуватися забороною щодо подальшого в'їзду в Україну строком на три роки. Строк заборони щодо подальшого в'їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення. Порядок виконання рішення про заборону щодо подальшого в'їзду в Україну визначає Кабінет Міністрів України.

Згідно із ч. 5 ст. 26 Закону № 3773 іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Як було встановлено, внаслідок порушення правил перебування іноземних громадян на території України відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП.

Відповідно до положень ст.183-7 КАС України позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні. У разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі, адміністративний суд, визначений частиною першою цієї статті, за клопотанням органу (підрозділу), який подав такий позов, може прийняти одне з таких рішень:

1) взяти особу на поруки підприємства, установи чи організації;

2) зобов'язати іноземця або особу без громадянства внести заставу;

3) затримати іноземця або особу без громадянства з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Відповідно до ч.8 ст. 183-7 КАС України адміністративні справи, передбачені частинами першою та другою цієї статті, розглядаються судом за обов'язкової участі сторін.

Відповідного до ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (із змінами і доповненнями) від 04.11.1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З огляду на встановлені фактичні обставини справи, враховуючи те, що місце знаходження відповідача громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_3 на даний час невідоме, а розгляд справи не може бути здійснений без участі відповідача, з метою недопущення порушень прав громадянина іноземної держави, суд вважає за необхідне у задоволенні адміністративного позову Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі Павлоградського районного відділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області до громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_3 про примусове видворення за межі України в примусовому порядку - відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 71, 94, 158-163, 183-7 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі Павлоградського районного відділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області до громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_3 про видворення за межі України в примусовому порядку - відмовити.

Постанову суду може бути оскаржено протягом п'яти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Оскарження рішення не зупиняє його негайного виконання. Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі їх оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя А. С. Зінченко