Справа № 646/5717/17
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 р.Справа № 646/5717/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Ружинської К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.09.2017 по справі № 646/5717/17

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора патрульної поліції 3-ї роти 1-го батальйону лейтенант поліції Сухова Дмитра Петровича

про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 136929,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1.) звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова із адміністративним позовом до інспектора патрульної поліції 3-ї роти 1-го батальйону лейтенант поліції Сухова Дмитра Петровича, в якому просить скасувати постанову інспектора патрульної поліції 3-ї роти 1-го батальйону лейтенанта поліції Сухова Дмитра Петровича серії ЕАА№ 136929 від 02.08.2017 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП.

Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.09.2017 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В обгрунтування доводів апеляційної скарги стверджує про неправомірність дій інспектора щодо складення відносно нього постанови у справі про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу без розгляду справи та з'ясування всіх обставин справи, а также без врахування того, що позивач діяв в межах п. 31.5 Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивач підтримав доводи апеляційної скарги, просив судову колегію постанову суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення про задоволення його позовних вимог.

Відповідач у судове засідання суду апеляційної інстанції не прибув, був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України), не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 02.08.2017 інспектором патрульної поліції 3-ї роти 1-го батальйону лейтенантом поліції Суховим Дмитром Петровичем було складено постанову серії ЕАА № 136929 від 02.08.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладено штраф в розмірі 340, 00 гривень.

Згідно вказаної постанови, ОСОБА_1 02.08.2017 керував транспортним засобом Renault, державний номер НОМЕР_1 без заднього бамперу, чим порушив п. 31.4.7. ПДР.

Не погоджуючись із постановою у справі про адміністративне правопорушення, позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що 14.06.2017 позивач був учасником ДТП у зв'язку з чим 02.08.2017 він був змушений встановити спричинену його транспортному засобу матеріальну шкоду, тому 02.08.2017 за участі експерта на СТО йому демонтували задній бампер. Після огляду автомобіля позивач найкоротшим шляхом рухався до стоянки, однак був зупинений співробітником патрульної поліції, який незаконно виніс постанову про накладення адміністративного штрафу.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не спростовані факти скоєння ним адміністративного правопорушення та він сам підтверджує факт керування транспортним засобом без бамперу, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.121 КУпАП.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги позивача, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваною постановою серії ЕАА № 136929 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Відповідальність за ч.1 ст.121 КУпАП настає у разі керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353 встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - Правила дорожнього руху ).

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 31.1 ПДР України, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Згідно п. 31.4 Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності вимогам: відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики (пункт е п. 31.4.7).

Відповідно до п. 31.5 Правил дорожнього руху у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

У разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4.7 ("ї"; "д" - у складі автопоїзда) подальший рух заборонено до їх усунення. Водій несправного транспортного засобу повинен вжити заходів для того, щоб прибрати його за межі проїзної частини дороги.

Із системного аналізу вищевказаних приписів, що регулюють безпеку дорожнього руху, вбачається, що у випадку виникнення в дорозі несправностей, які неможливо одразу усунути, водій повинен рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту. Поряд із цим, у випадку виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4.7 цих Правил, рух категорично заборонено.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач рухався до місця стоянки на транспортному засобі, в якому був відсутній передбачений конструкцією бампер, що згідно пункту 31.4.7 Правил дорожнього руху є несправністю транспортного засобу, яка вимагає від водія припинення подальшого руху та вжиття заходів для того, щоб прибрати транспортний засіб за межі проїзної частини дороги.

Таким чином, посилання апелянта на п.31.5 ПДР України, який передбачає, що у разі виникнення в дорозі несправностей водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, є необґрунтованим, оскільки спеціальною нормою передбачено загальну заборону руху у випадку відсутності передбаченого конструкцією бамперу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що оскільки позивачем не спростовані факт керування транспортним засобом без бамперу, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.121 КУпАП.

Також колегія суддів відхиляє посилання апелянта на порушення інспектором процедури притягнення до адміністративної відповідальності, а саме розгляд справи на місці зупинки транспортного засобу з таких підстав.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" від 14.07.2015 № 596-VIII, який був прийнятий після винесення рішення Конституційним Судом України 26.05.2015 по справі № 5-рп/2015, внесено зміни до ст. 258 КУпАП та передбачено скорочене провадження у справах про адміністративне правопорушення у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а саме відсутність необхідності складати адміністративний протокол, застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року № 1408/27853 (далі по тексту - Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п.п.1, 2 розділу ІІІ Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Судом апеляційної інстанції також встановлено, що під час притягнення до адміністративної відповідальності позивачу надавалася можливість надати письмові пояснення та він таким правом скористався.

Таким чином, відповідач правомірно в межах наданих йому повноважень розглянув справу на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.09.2017 по справі № 646/5717/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.
Судді Ральченко І.М. Катунов В.В.
Повний текст ухвали виготовлений 18.12.2017.