Справа № 808/2375/17
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

12 грудня 2017 року о 09 год 30 хв. Справа № 808/2375/17 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Абсолют» до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Абсолют» (далі - позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду (далі - суд) із позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі іменується - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 15.03.2017 №.

В обґрунтування позову підприємство посилається на те, що висновки перевіряючих щодо господарських операцій позивача з ТОВ «Аурикон», ТОВ «Старт Білд», ТОВ «Брудеркомпані», ТОВ «Тайгер альянс», ТОВ «Джі ті ай-юкрейн» та ТОВ «Зірка півночі», викладені в акті перевірки сформовані всупереч вимогам чинного законодавства виключно на припущеннях щодо законності та реальності здійснених платником податків операцій. Зазначає, що Податковий кодекс України не ставить у залежність право віднесення сплачених сум податку на додану вартість до податкового кредиту від податкового обліку інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Посилається також на те, що господарські операції ТОВ «Бізнес Абсолют» підтверджені первинними документами, які було надано у повному обсязі до податкового органу. З огляду на таке, оскаржувані податкове повідомлення-рішення від 15.03.2017 № є протиправним та підлягає скасуванню.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження, просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач адміністративний позов не визнав, у письмових запереченнях від 03.10.2017 вказав на те, що господарські операції щодо придбання товарів підприємством ТОВ «Бізнес Абсолют» у контрагентів-постачальників ТОВ «Аурикон», ТОВ «Старт Білд», ТОВ «Брудеркомпані», ТОВ «Тайгер альянс», ТОВ «Джі ті ай-юкрейн» та ТОВ «Зірка півночі» у листопаді 2016 року на суму податку на додану вартість 1 193 138 грн. для подальшої реалізації контрагенту-покупцю ТОВ «НВО «Укрпромекологія» на суму податку на додану вартість 1 203 840 грн. не підтверджується стосовно врахування реального часу здійснення операцій, тобто у позивача відсутні об'єкти, які підпадають під визначення п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями, далі - Податковий кодекс України). Отже відсутній факт реального постачання товару контрагенту-покупцю ТОВ «НВО «Укрпромекологія» у листопаді 2016 року, у якого відповідно, відсутнє право на формування податкового кредиту по операціях з ТОВ «Бізнес абсолют». Перевіркою не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із контрагентами-постачальниками ТОВ «Аурикон», ТОВ «Старт Білд», ТОВ «Брудеркомпані», ТОВ «Тайгер альянс», ТОВ «Джі ті ай-юкрейн» та ТОВ «Зірка півночі». Вважає, що прийнявши оскаржуване податкове повідомлення-рішення, відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства та у межах наданих повноважень, просить у задоволені адміністративного позову відмовити повністю.

У судове засідання прибула представник відповідача Куранова С.Г. та підтримала заперечення з підстав викладених вище. Просила суд відмовити у задоволенні позову.

За таких обставин та керуючись приписами ч.4 ст.122, ч.2,4 ст.128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу по суті без участі представників сторін в порядку письмового провадження та на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказах. На підставі приписів ч.6 ст.12 та ч.1 ст.41 КАС України у зв'язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно встановивши обставини справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Абсолют» зареєстровано 04.05.2016 за адресою: 69035, Запорізька область, м. Запоріжжя, вулиця Рекордна, будинок 26-А, офіс 301.

Головним державним ревізором - інспектором відділу перевірок ризикових платників управління аудиту Запорізької ОДПІ Головного управління ДФС у Запорізькій області, згідно з вимогами пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями) та відповідно до наказу Запорізької ОДПІ Головного управління ДФС у Запорізькій області від 23.11.2016 № 174 та направлення № 126 від 06.02.2017, проведена документальна виїзна позапланова перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Абсолют» () з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських операцій з постачальниками та покупцями за період 01.11.2016 по 30.11.2016.

За наслідками перевірки податковим органом складено Акт перевірки №37/08-01-14-08/35457498 від 14.02.2017.

Перевіркою встановлено:

- господарські операції щодо придбання товарів підприємством ТОВ «Бізнес Абсолют» у контрагентів-постачальників ТОВ «Аурикон», ТОВ «Старт Білд», ТОВ «Брудеркомпані», ТОВ «Тайгер альянс», ТОВ Джі ті ай-юкрейн» та ТОВ «Зірка півночі» у листопаді 2016 року на суму податку на додану вартість 1 193 138 грн. для подальшої реалізації контрагенту-покупцю ТОВ «НВО «Укрпромекологія» на суму податку на додану вартість 1 203 840 грн. не підтверджується стосовно врахування реального часу здійснення операцій, тобто у позивача відсутні об'єкти, які підпадають під визначення п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), а отже відсутній факт реального постачання товару контрагенту-покупцю ТОВ «НВО «Укрпромекологія» у листопаді 2016 року, у якого відповідно, відсутнє право на формування податкового кредиту по операціях з ТОВ «Бізнес абсолют» в розумінні п.п.14.1.181. п. 14.1 ст. 14, п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України.

15.03.2017, на підставі Акту перевірки №37/08-01-14-08/35457498 від 14.02.2017, контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № про зменшення Товариству з обмеженою відповідальністю «Бізнес Абсолют» податкового зобов'язання з податку на додану вартість для цілей розділу V Податкового кодексу України на суму 1 203 840,00 грн., та податкового кредиту на суму 1 193 138,00 грн.

За результатами розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Абсолют», ДФС України прийнято рішення № 1322316/99-99-11-01-02-25 від 20.06.2017, яким, скаргу залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення № від 15.03.2017 залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням № від 15.03.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Абсолют» звернулось з даним позовом до суду.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України (тут і в подальшому в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п. 185.1. ст. 185 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Пунктом 187.1. статті 187 Податкового кодексу України, передбачено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 1 розділу І Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V Кодексу.

Пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту

Згідно з п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством України. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.44.2 ст.44 Податкового кодексу України, для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають фактично відбутись, вони повинні підтверджуватись належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, а також такі операції мають спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Згідно з п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Пунктом 200.4. статті 200 Податкового кодексу України, при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1 .3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1 .3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду

Судом встановлено, що у перевіряємий період Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес абсолют» мало господарські відносини з ТОВ «Аурикон», ТОВ «Старт Білд», ТОВ «Брудеркомпані», ТОВ «Тайгер альянс», ТОВ «Джі ті ай-юкрейн» та ТОВ «Зірка півночі».

Так, між TOB «Бізнес абсолют» (Покупець) та TOB ТОВ «Аурикон» () (Постачальник) укладено договір № 0111 від 01.11.2016, відповідно до якого Постачальник зобов'язується передати у власність покупця сировину та матеріали, іменовані надалі товар, а покупець приймає і оплачує товар в строки і на умовах цього договору (а.с. 71, т. 1).

На підтвердження виконання умов вищевказаного договору до матеріалів справи додано видаткові накладні №РН-1111/12 від 11.11.2016, № РН-1110/05 від 10.11.2016, № РН-1109/04 від 09.11.2016, № РН-1108/13 від 08.11.2016, № 1107/15 від 07.11.2016 (а.с. 72-77, т. 1), податковими накладними (а.с. 78-92, т. 1).

Транспортування товару підтверджено товарно-транспортними накладними (а.с. 78-84,т. 1), здійснювалось автомобільним перевізником ФОП ОСОБА_2

Оплата товару підтверджується платіжними дорученнями № 160 від 18.01.2017, № 161 від 18.01.2017 (а.с.96-97, т. 1).

Між TOB «Бізнес абсолют» (Покупець) та TOB «Старт Білд» () (Постачальник) укладено договір № 28-11 від 28.11.2016, відповідно до якого Постачальник зобов'язується передати у власність покупця товар - нікель вмісткий концентрат (Ni-30%) та розсів МнС, а покупець приймає і оплачує товар в строки і на умовах цього договору (а.с. 99-100, т. 1).

На підтвердження виконання умов вищевказаного договору до матеріалів справи надано видаткові накладні №РН-1130/45 від 30.11.2016, № РН-1130/46 від 30.11.2016, № РН-1130/47 від 30.11.2016, № РН-1130/48 від 30.11.2016 (а.с. 102-105, т. 1), податкові накладні (а.с. 111-118, т. 1).

Транспортування товару підтверджено товарно-транспортними накладними (а.с. 106-110,т. 1), здійснювалось автомобільними перевізниками ФОП ОСОБА_2, ФОП ОСОБА_3

Між TOB «Бізнес абсолют» (Покупець) та TOB «Брудеркомпані» () (Постачальник) укладено договір поставки № 2111-16 від 21.11.2016, відповідно до якого Постачальник зобов'язується передати у власність покупця товар - розсів МнС, а покупець приймає і оплачує товар в строки і на умовах цього договору (а.с. 120-121, т. 1).

На підтвердження виконання умов вищевказаного договору до матеріалів справи надано видаткові накладні №19 від 22.11.2016, № 24 від 23.11.2016, № 27 від 24.11.2016, № 28 від 25.11.2016 (а.с. 127-130, т. 1), податкові накладні (а.с. 135-142, т. 1).

Транспортування товару підтверджено товарно-транспортними накладними (а.с. 131-110,т. 1), здійснювалось автомобільним перевізником ФОП ОСОБА_3

Оплата товару підтверджується платіжними дорученнями № 157 від 13.01.2017, № 158 від 16.01.2017, № 159 від 16.01.2017, (а.с.143-145, т. 1).

Між TOB «Бізнес абсолют» (Покупець) та TOB «Тайгер альянс» () (Постачальник) укладено договір поставки № 0111-16 від 01.11.2016, відповідно до якого Постачальник зобов'язується передавати у власність покупця товар, а покупець приймає і оплачує товар в строки і на умовах цього договору (а.с. 147-149, т. 1).

На підтвердження виконання умов вищевказаного договору до матеріалів справи надано видаткові накладні №РН-0629/23 від 17.11.2016, № РН-0629/24 від 18.11.2016, № РН-0629/25 від 19.11.2016 (а.с. 152-156, т. 1), податкові накладні (а.с. 160-165, т. 1).

Транспортування товару підтверджено товарно-транспортними накладними (а.с. 157-159,т. 1), здійснювалось автомобільним перевізником ФОП ОСОБА_3

Оплата товару підтверджується платіжними дорученнями № 125 від 14.12.2016, № 135 від 21.12.2016, № 141 від 26.12.2016, № 140 від 26.12.2016, № 139 від 26.12.2016, № 150 від 29.12.2016 (а.с.166-171, т. 1).

Між TOB «Бізнес абсолют» (Покупець) та TOB «Джі ті ай-юкрейн» () (Постачальник) укладено договір поставки № 2511-16 від 25.11.2016, відповідно до якого Постачальник зобов'язується передавати у власність покупця товар, а покупець приймає і оплачує товар в строки і на умовах цього договору (а.с. 173-175, т. 1).

На підтвердження виконання умов вищевказаного договору до матеріалів справи надано видаткові накладні №113 від 28.11.2016, № 114 від 28.11.2016, № 115 від 29.11.2016 (а.с. 177-179, т. 1), податкові накладні (а.с. 183-188, т. 1).

Транспортування товару підтверджено товарно-транспортними накладними (а.с. 180-182,т. 1), здійснювалось автомобільним перевізником ФОП ОСОБА_3

Оплата товару підтверджується платіжними дорученнями № 152 від 04.01.2017, № 153 від 04.01.2017, № 154 від 06.01.2017, № 155 від 06.01.2017, № 156 від 10.01.2017 (а.с.189-193, т. 1).

Між TOB «Бізнес абсолют» (Покупець) та TOB «Зірка Півночі» () (Постачальник) укладено договір поставки № 1011-16 від 10.11.2016, відповідно до якого Постачальник зобов'язується передавати у власність покупця товар, а покупець приймає і оплачує товар в строки і на умовах цього договору (а.с. 195-196, т. 1).

На підтвердження виконання умов вищевказаного договору до матеріалів справи надано видаткова накладна №РН-2113 від 21.11.2016 (а.с. 198, т. 1), податкова накладна (а.с. 200-201, т. 1).

Транспортування товару підтверджено товарно-транспортною накладною (а.с. 199,т. 1), здійснювалось автомобільним перевізником ФОП ОСОБА_3

Оплата товару підтверджується платіжними дорученнями № 121 від 08.12.2016, № 123 від 12.12.2017, № 124 від 14.12.2016 (а.с.202-204, т. 1).

Взаємовідносини між позивачем та перевізниками підтверджується договорами про надання послуг № 03-06 від 03.06.2016, та документами, що підтверджують їх виконання: видатковими накладними, податковими накладними, платіжними дорученнями (а.с.206-227, т. 1).

Також позивачем надано копії платіжних доручень на підтвердження оплати послуг перевізника за договором № 03-06, які датовані листопадом 2016 року, тобто у період господарських взаємовідносин TOB «Бізнес абсолют» з вищевказаними контрагентами-постачальниками, що спростовує твердження податкового органу про невідповідність дат надання послуг перевезення ТМЦ позивачу датам товарно-транспортних накладних, згідно яких перевізник перевозив ТМЦ за вищевказаними договорами постачання.

В подальшому товар було реалізовано ТОВ «НВО «Укрпромекологія» () відповідно до договору постачання № 0606 від 06.06.2016, видаткових накладних ( а.с. 1-20, т. 2), товарно-транспортних накладних (а.с.21-62, т. 2), податкових накладних ( а.с.63-102, т. 2).

Зазначені обставини вказують на наявність у позивача ділової мети, визначення якої наведено у пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України, як причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Таким чином, дослідивши надані до матеріалів справи первинні документи, з урахуванням співвідношення вчинених господарських операцій з видами господарської діяльності позивача, суд дійшов висновку, що в результаті господарських операцій з вищевказаними контрагентами у позивача відбулись зміни в структурі активів, зобов'язань та у власному капіталі, що спростовує висновки контролюючого органу про нереальність господарських операцій між позивачем та вищезазначеними контрагентами.

За приписами ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Головною підставою вважати правочин нікчемним є його недійсність, встановлена законом. Саме законом, а не актами, які б факти в цьому акті не були відображені. Вказані ж в акті висновки є суто суб'єктивною думкою державного податкового ревізора-інспектора, оскільки були зроблені без повного та всебічного дослідження наявної інформації.

Не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючими органами грошових зобов'язань визнання недійсними (у тому числі нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

В акті перевірки контролюючим органом також зазначено, що проведеним аналізом діяльності ТОВ «Аурикон», ТОВ «Старт Білд», ТОВ «Брудеркомпані», ТОВ «Тайгер альянс», ТОВ «Джі ті ай-юкрейн» та ТОВ «Зірка півночі», неможливо встановити походження товару, який в подальшому був реалізований позивачу.

Суд зауважує, що позивач не зобов'язаний та не має об'єктивної можливості під час придбання товару у контрагента встановлювати його походження, а тому не може нести відповідальність з урахуванням таких обставин діяльності контрагента. Так, саме позивач позбавлений можливості впливати на його контрагентів в частині здійснення ними господарської діяльності в рамках чинного законодавства України, зокрема і в частині своєчасної подачі до контролюючих органів податкової звітності.

Окрім того, в законодавстві відсутня норма, яка б зобов'язувала підприємство перевіряти наявність трудових ресурсів, складських приміщень, виробничих потужностей, транспортних засобів у контрагентів і відносити понесені витрати на придбання товару та формувати податковий кредит лише за їх наявності.

Відсутність основних фондів не може свідчити про відсутність адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов'язань, що унеможливлює здійснення господарської діяльності, оскільки наведені обставини не позбавляють суб'єкта господарювання можливості здійснювати посередницьку діяльність, залучати виробничі та трудові ресурси інших суб'єктів господарювання для виконання зобов'язань по укладених ним договорах.

Суд також звертає увагу на те, що податкове законодавство України не ставить право платника податку на оформлення податкового кредиту в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу, тощо. Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, або припустився інших порушень при здійсненні господарської діяльності, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо включення сум податку, сплачених ним в ціні придбаних товарів (робіт, послуг), до складу податкового кредиту та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Представник відповідача під час розгляду справи також посилався на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлено вчинення головним бухгалтером TOB «Бізнес абсолют» правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, а саме: порушення правил ведення податкового обліку.

Суд зазначає, що не можна вважати обов'язковими обставини щодо діяння фізичної особи, встановлені під час розгляду справи про її адміністративний проступок, при оцінці правомірності поведінки юридичної особи, працівником (представником) якої була ця фізична особа, якщо йдеться про відповідальність за порушення юридичною особою законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами (вказана позиція висловлена Вищим адміністративним судом у листі від 14.11.2012 №2379/12/13-12).

Таким чином, твердження контролюючого органу про нереальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Бізнес абсолют» та ТОВ «Аурикон», ТОВ «Старт Білд», ТОВ «Брудеркомпані», ТОВ «Тайгер альянс», ТОВ «Джі ті ай-юкрейн» та ТОВ «Зірка півночі» у перевіряємий період спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Частиною 3 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1)на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2)з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3)обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4)безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6)розсудливо; 7)з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8)пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9)з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10)своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час судового розгляду справи по суті не знайшли свого підтвердження доводи податкового органу, що стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення, а тому податкове повідомлення-рішення № від 15.03.2017 є протиправним та підлягає скасуванню.

У зв'язку із цим, адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись ст.ст.2, 4, 7 - 12, 14, 86, 158 - 163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Абсолют» до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 15.03.2017 №.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Абсолют» 35954,67 грн. (тридцять п'ять тисяч дев'ятсот п'ятдесят чотири гривні шістдесят сім копійок) судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.С. Лазаренко