Справа № 569/16681/16-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Тимощук О.Я.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА

іменем України

"12" грудня 2017 р. Справа № 569/16681/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Моніча Б.С.

Охрімчук І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Шведюк М.М.,

представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Рівненської міської ради на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "13" липня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Рівненської міської ради про скасування рішення Рівненської міської ради №913 від 23.06.2016 року та зобов'язання вчинення певних дій ,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення суб'єкта владних повноважень, а саме рішення Рівненської міської ради від 23.06.2016 № 913 «Про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки на АДРЕСА_1;

- зобов'язати Рівненську міську раду винести на пленарне засідання та розглянути клопотання, яке зареєстроване у Рівненській міській раді за № Г-268/2 від 08.10.2015 про надання дозволу про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 804 м2 для ведення індивідуального садівництва, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, м.Рівне у порядку та у строки, встановлені чинним законодавством України, та надати мотивовану відповідь за результатами розгляду клопотання у формі рішення.

Обґрунтовуючи позов ОСОБА_3 зазначив, що клопотання про надання дозволу подане до Рівненської міської ради 08 жовтня 2015 року (№Г-268/2), а розглянуте міською радою 23.06.2016р., про результати розгляду повідомлено лише 02.08.2016р., тобто поза межами місячного строку. Крім того, відмова у наданні дозволу є необґрунтованою. Тому вважає дії відповідача неправомірними.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 13 липня 2017 року позов до Рівненської міської ради про скасування рішення Рівненської міської ради №913 від 23.06.2016 року та зобов'язання вчинення певних дій - задовольнити. Визнано протиправним та скасувати рішення Рівненської міської ради від 23.06.2016 № 913 "Про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки" на АДРЕСА_1 м.Рівне. Зобов'язано Рівненську міську раду винести на пленарне засідання та розглянути клопотання, яке зареєстроване у Рівненській міській раді за № Г-268/2 від 08.10.2015 про надання дозволу про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 804 м2 для ведення індивідуального садівництва, розташованої за адресою: вул.Тиннівська,38 м.Рівне у порядку та у строки, встановлені чинним законодавством України, та надати мотивовану відповідь за результатами розгляду клопотання у формі рішення з урахуванням встановлених судом обставин.

Стягнуто з Рівненської міської ради на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір в розмірі 1102,40 грн..

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Рівненська міська рада звернулась до суду зі скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в позові.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Судом встановлено, ОСОБА_3 08 жовтня 2015 року звернувся до Рівненської міської ради із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 804 кв.м. для ведення садівництва, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Клопотання було зареєстроване у Рівненській міській раді за № Г-268/2 від 08.10.2015.

Розглянувши заяву позивача від 08 жовтня 2015 року №Г-268/2 Управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради від 23.06.2016р. №913 позивачу відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 804 кв.м. на АДРЕСА_1 в м.Рівне безоплатно у власність для індивідуального садівництва.

Наведені обставини слугували підставою звернення позивача з даними позовом до суду.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким позов задоволено, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

За змістом ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 12 Земельного Кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до статті 120 ЗК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташоване відповідне нерухоме майно, без зміни її цільового призначення, в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно зі ч.1 ст.116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч.2 ст.116 Земельного кодексу України).

Відповідно до ст.118 Земельного кодексу України встановлений порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та висновки конкурсної комісії (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Враховуючи наведене слід зробити висновок про те, що з метою реалізації права громадян на отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки останній звертається з відповідною заявою чи клопотанням до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Імперативність зазначених норм полягає в тому, що така заява чи клопотання має бути розглянута органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування в місячний термін та надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою або мотивовану відмову у його наданні.

Враховуючи аналіз вищезазначених норм, які регулюють спірні правовідносини, за результатами розгляду заяви позивача про надання дозволу на розроблення документації землеустрою, відповідач приймає одне з таких рішень: або наказ про надання дозволу на розроблення відповідної документації із землеустрою, або інформує про відмову у наданні відповідного дозволу із зазначенням конкретних причин відмови.

Так, у відповідності з нормами ст.118 Земельного кодексу України у клопотанні вказано цільове призначення для бажаної земельної ділянки - для ведення садівництва, крім того, вказано орієнтовний розмір - 0,0804 га та додано графічні матеріали.

Під час розгляду клопотання Рівненська міська рада порушила вимоги частини 7 статті 118 ЗК України. Клопотання про надання дозволу подане до Рівненської міської ради 08 жовтня 2015 року (№ Г-268/2), а розглянуте міською радою 23.06.2016 року, про результати розгляду повідомлено лише 02.08.2016 року, тобто поза межами місячного строку. До цього, відмова викладена у листі Управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради від 02.08.2016 року № 01-11/125/2 та в рішенні Рівненської міської ради від 23.06.2016 року № 913 є немотивованою. У листі та оскаржуваному рішенні взагалі відсутнє обґрунтування та підстави відмови у наданні дозволу.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідачем, за результатами розгляду клопотання ОСОБА_3 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, прийнято необґрунтоване рішення.

Наведене свідчить про те, що відповідач діяв не у межах і не у спосіб, визначений законом.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ст. 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Рівненської міської ради залишити без задоволення, постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "13" липня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Б.С. Моніч

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "14" грудня 2017 р.