Справа № 653/643/17
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2017 р.м.ОдесаСправа № 653/643/17

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Крапівіна О.П.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Федусика А.Г.,

суддів Зуєвої Л.Є. та Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті ОСОБА_1 апеляційні скарги ОСОБА_2 та Генічеського обєднаного управління пенсійного фонду України Херсонської області на постанову Генічеського районного суду Херсонської області від 31 травня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Генічеського обєднаного управління пенсійного фонду України Херсонської області про зобовязання призначити виплату пенсії за віком,-

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Генічеського обєднаного управління пенсійного фонду України Херсонської області (далі УПФУ) про зобовязання відповідача призначити їй виплату пенсії за віком з 23 лютого 2016 року у розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з проведенням індексації та компенсації втрати частини доходів.

Постановою Генічеського районного суду Херсонської області від 31 травня 2017 року позовні вимоги було задоволено частково. Суд зобов'язав УПФУ повторно розглянути заяву позивачки від 23лютого 2016 року про призначення пенсії з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині даного судового рішення. В іншій частині позову було відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду, УПФУ подало апеляційну скаргу, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог повністю.

Також, не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог повністю.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга УПФУ підлягає задоволенню, а скарга ОСОБА_2 не повинна бути задоволена, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 23 лютого 2016 року уповноважений представник позивачки, діючий на підставі нотаріально посвідченої довіреності, особисто звернувся до відповідача із заявою, щодо призначення виплати ОСОБА_2 пенсії. До заяви додано необхідні документи, що підтверджують право позивачки на призначення виплати пенсії.

У зв'язку з ігноруванням відповідачем вказаної заяви, позивачка звернулась безпосередньо до Пенсійного фонду України з вимогою передати її заяву про призначення пенсії до уповноваженого управління ПФУ. На дане звернення позивачка отримала відмову, яку оскаржила у суді.

Відповідно до постанови Печерського районного суду м.Києва від 03 серпня 2016 року, Пенсійний фонд України був зобов'язаний передати заяву про призначення пенсії уповноваженому територіальному органу для розгляду.

20 вересня 2016 року відповідач відмовив у призначенні пенсії позивачці, що і стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Вирішуючи справу та задовольняючи вимоги в частині, суд першої інстанції виходив з того, що позивачці неправомірно відмовлено у задоволенні заяви, оскільки право громадянина на одержання призначеної їй пенсії не може пов'язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні, держава відповідно до конституційних принципів зобов'язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія - в Україні чи за її межами, а тому позивачка, як громадянка України, має право на отримання призначеної їй пенсії за віком незалежно від місця проживання. Водночас, було зазначено, що суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених законодавцем повноважень.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

За змістом Розділу І "Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі Порядок) вбачається, що заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сімї у звязку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у місті та районі (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Заява про призначення пенсії громадянам України, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або законного представника, або надсилається поштою до органів, що призначають пенсію, визначених постановою правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-4 "Про органи, що здійснюють виплату пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя", зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 14 липня 2014 року за № 804/25581 (далі - постанова).

З аналізу наведеного можна дійти висновку, що подання заяви про призначення пенсії може відбуватись як особисто заявником, так і через представника, повноваження якого відповідним чином посвідчені.

Матеріали справи містять копію пенсійної справи, з якої вбачається, що заява про призначення пенсії була подана представником позивачки, повноваження якого підтверджені довіреністю від 03 лютого 2014 року (строку дії 3 роки), а тому з врахуванням наведеного колегія суддів вважає, що відмова позивачці, зокрема листом від 20 вересня 2016 року, в призначенні пенсії в звязку з тим, що остання повинна особисто звернутись в пенсійний орган з відповідною заявою, є безпідставною та такою, що суперечить вимогам Порядку.

Водночас, положеннями п.2.23 Порядку передбачено, що документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, надається копія з неї, завірена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи або органом, що призначає пенсію.

З наведеного вбачається, що документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані, в тому числі, і в копіях, відповідно посвідчених, разом з тим, вказаним Порядком імперативно та безумовно визначено, що документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.

З матеріалів пенсійної справи вбачається, що всупереч вимог п.2.23 Порядку такі документи, як свідоцтво про народження, паспорт СРСР, ізраїльське посвідчення особи, довідки про заробітну плату були подані заявником ОСОБА_2 в копіях, про що свідчить опис додатків в листі від 07 грудня 2015 року №30, які в тому числі і не були посвідчені нотаріально, що в сукупності робить неможливим призначення пенсії позивачці за поданою нею заявою.

Приймаючи до уваги викладене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 про зобовязання призначити виплату пенсії за віком є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи наведені положення діючого законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при ухвалені постанови припустився порушень норм права, що призвело до неправильного вирішення справи, у звязку з чим судове рішення підлягає скасуванню з постановленням по справі нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а апеляційну скаргу Генічеського обєднаного управління пенсійного фонду України Херсонської області задовольнити.

Постанову Генічеського районного суду Херсонської області від 31 травня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_2 до Генічеського обєднаного управління пенсійного фонду України Херсонської області про зобовязання призначити виплату пенсії за віком залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає чинності через пять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_3
Суддя: Суддя: ОСОБА_4 ОСОБА_1