Справа № 644/6328/17
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 р.Справа № 644/6328/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бенедик А.П.

Суддів: Мельнікової Л.В. , Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання Багмет А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 31.10.2017р. по справі №644/6328/17

за позовом ОСОБА_1

до Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання рішення незаконним та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду із адміністративним позовом до Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просила:

- визнати незаконними рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області № 277/11-17 від 02.08.2017 року та рішення Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова № 179 від 28.08.2017 року щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах за списком №2;

- зобов'язати Індустріальне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Постановою КМУ від 11.03.1994р. №162 та ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на підставі наявності необхідного пільгового стажу роботи - 10 років, оскільки у період роботи з 21.07.1984 року по 31.08.1998 року позивач працювала - контролером ковальсько-пресових робіт в ОТК ковальського цеху заводу «Серп і молот», зі дня звернення з заявою про призначення пенсії - 06.06.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що у період з 21.07.1984 року по 31.08.1998 року працювала контролером ковальсько-пресових робіт в ОТК ковальського цеху заводу «Серп і молот». З метою призначення пенсії на пільгових умовах на підставі п."б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", позивач звернулась до відповідачів із відповідною заявою, за наслідками розгляду якої, рішенням № 179 від 28.08.2017 року Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах через відсутність необхідного пільгового стажу роботи - 10 років, оскільки, як на думку відповідача, немає підстав враховувати період її роботи з 21.07.1984 року по 31.08.1998 року - контролером ковальсько-пресових робіт в ОТК ковальського цеху заводу «Серп і молот», так як з наданих нею документів неможливо встановити зайнятість на гарячих дільницях робіт. При цьому, підставою для прийняття такого рішення стало посилання на рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області про результати розгляду заяви за № 277/11-17 від 02.08.2017 року. Зазначена комісія в основу своєї відмови також поклала твердження про те, що на підставі наданих позивачем документів (архівних) неможливо встановити її зайнятість на гарячих дільницях робіт на заводі «Серп і Молот» у період часу з 21.07.1984 року по 31.08.1998 рік по професії контролер ковальсько-пресових робіт ОТК ковальського цеху (згідно трудової книжки). Позивач, вважаючи вказані рішення відповідачів незаконними, звернувся до суду із даним позовом.

За наслідками розгляду справи в порядку скороченого провадження постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 31.10.2017 року адміністративний позов задоволено.

Визнано незаконними рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області № 277/11-17 від 02.08.2017 року та рішення Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова № 179 від 28.08.2017 року щодо відмови позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах за списком №2.

Зобов'язано Індустріальне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Постановою КМУ від 11.03.1994 р. № 162, та ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на підставі наявності у неї необхідного пільгового стажу роботи - 10 років, оскільки у період роботи з 21.07.1984 року по 31.08.1998 року позивач працювала - контролером ковальсько-пресових робіт в ОТК ковальського цеху заводу «Серп і молот» та була зайнята на гарячих дільницях робіт, зі дня звернення з заявою про призначення пенсії - 06.06.2017 року.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова на користь позивача понесені судові витрати в сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

Не погодившись із судовим рішенням, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 31.10.2017 року та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач посилається на прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм чинного законодавства, що діє в системі пенсійного забезпечення.

Вказує, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до помилково висновку про їх обґрунтованість. Зазначив, що Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими важкими умовами праці, зайнятість у яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162, розділом XIV «Металообробка», 2 Ковальсько-пресове виробництво, а) робітники: контролери ковальсько-пресових робіт, зайняті на гарячих ділянках робіт (код 2150200а-12981). Позивач не надала уточнюючих довідок, що вона дійсно працювала на гарячих ділянках, тому управління не може зарахувати періоди роботи з 21.07.1984 р. по 31.08.1998 р. по професії контролер ковальсько-пресових робіт до пільгового стажу за Списком № 2.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що позивач 21.07.1984 року прийнята до заводу «Серп і молот» в ОТК ковальського цеху контролером ковальсько-пресових робіт 4 почасово гарячого розряду підстава - наказ № 155 від 24.07.84 року. З 04.01.1987 року, у зв'язку із введенням типових тарифних умов оплати праці, встановлений 4 розряд контролера ковальсько-пресованих робіт.

31.08.1998 року позивач звільнена за скороченням штатів на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, підстава - наказ № 162-к від 31.08.1998 року.

Державне підприємство «Харківський моторобудівельний завод «Серп і молот» реорганізовано у відкрите акціонерне товариство «Серп і молот», підстава розпорядження виконкому Харківської міської Ради народних депутатів № 243 від 11.04.1994 року. Відкрите акціонерне товариство «Серп і молот», ідентифікаційний код - 00236004, припинило своє існування 15.10.2007 року, № запису - 302 7750 (державна реєстрація припинення юридичної особи у зв'язку з визнанням її банкрутом, (довідка Головного управління статистики у Харківській області додається).

06.06.2017 року позивач звернулась до Індустріального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова для оформлення пенсії на пільгових умовах за списком № 2.

Рішенням № 179 від 28.08.2017 року Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 та ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» через відсутність необхідного пільгового стажу роботи - 10 років, оскільки, як на думку відповідача, немає підстав враховувати період її роботи з 21.07.1984 року по 31.08.1998 року - контролером ковальсько-пресових робіт в ОТК ковальського цеху заводу «Серп і молот», так як з наданих нею документів неможливо встановити зайнятість на гарячих дільницях робіт.

Підставою для прийняття такого рішення стало посилання на рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області про результати розгляду заяви за №277/11-17 від 02.08.2017 року.

Зазначена комісія в основу своєї відмови також поклала твердження про те, що на підставі наданих позивачем документів (архівних) неможливо встановити її зайнятість на гарячих дільницях робіт на заводі «Серп і Молот» у період часу з 21.07.1984 року по 31.08.1998 рік по професії контролер ковальсько-пресових робіт ОТК ковальського цеху.

Позивач не погоджуючись із вказаними рішеннями, звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем до заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 документи підтверджують наявність необхідного пільгового стажу роботи - 10 років у якості контролера ковальсько-пресових робіт в ОТК ковальського цеху і встановлюють її зайнятість на гарячих дільницях робіт. А тому, оскаржувані рішення відповідачів про відмову у призначення позивачу пенсії є незаконними.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. І ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Пунктом 16 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Згідно статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до п."б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними такого віку: 51 рік - з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року.

Згідно ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

У відповідності до списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими важкими умовами праці, зайнятість у яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162, розділом XIV «Металообробка», 2 Ковальсько-пресове виробництво, а) робітники: контролери ковальсько-пресових робіт, зайняті на гарячих ділянках робіт (код 2150200а-12981).

Відповідно до вимог статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року (далі - Порядок № 637), передбачено також, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 20 цього Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

За приписами частини 2 статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Виходячи із аналізу вказаних правових норм, колегія суддів дійшла висновку, що за відсутності у трудовій книжці відомостей, що визначають право особи на призначення на пенсії на пільгових умовах, орган Пенсійного фонду приймає уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, а у разі відсутності правонаступника періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах підтверджується в окремому порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном.

При цьому, обов'язок перевіряти документи, подані для призначення (перерахунку) пенсій покладений на органи пенсійного фонду.

Згідно даних трудової книжки, 21.07.1984 року позивач прийнята до заводу «Серп і молот» в ОТК ковальського цеху контролером ковальсько-пресових робіт 4 почасово гарячого розряду підстава - наказ №155 від 24.07.84 року. 04.01.1987 року у зв'язку із введенням типових тарифних умов оплати праці встановлений 4 розряд контролера ковальсько-пресованих робіт. 31.08.1998 року звільнена за скороченням штатів на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, підстава - наказ № 162-к від 31.08.1998 року.

Державне підприємство «Харківський моторобудівельний завод «Серп і молот» реорганізовано у відкрите акціонерне товариство «Серп і молот», підстава розпорядження виконкому Харківської міської Ради народних депутатів № 243 від 11.04.1994 року. Відкрите акціонерне товариство «Серп і молот», ідентифікаційний код - 00236004, припинило своє існування 15.10.2007 року, № запису - 302 7750 (державна реєстрація припинення юридичної особи у зв'язку з визнанням її банкрутом, (довідка Головного управління статистики у Харківській області додається).

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року N 383 (далі - Порядок № 383) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку № 383, якщо атестація з 21.08.1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності та господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442 та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 року № 41.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку проведення атестації робочих місць дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Таким чином, відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Вказана правова позиція узгоджується із правовою позицією Верховного суду України, яка викладена у постановах від 10.09.2013 року по справі №21-183а13, від 25.11.2014 року по справі №21-519а14, від 17.03.2015 року по справі 21-585а14, від 12.04.2016 року по справі №477/2598/14-а.

Відповідно до ч.1 ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Як встановлено під час розгляду справи, наказом - постановою генерального директора ВАТ «Серп і молот» № 300/33 від 21 листопада 1996 року «Про проведення атестації робочих місць по умовам праці» затверджено перелік робочих місць, найменувань і професій (посад) зі шкідливими умовами праці і видів пільг у відповідності із діючим законодавством по праці України до якого відносилась контролер ковальсько-пресового цеху ОТК.

Вказані обставини також підтверджуються архівною довідкою виробничого кооперативу з упорядкування документів установ, організацій та підприємств «Архівіст» № К-143 від 04.08.2015 року, з якої вбачається, що позивач, значиться працювавшою в ОТК ковальського цеху, контролер ковальсько-пресових робіт 4р п/г з 21.07.1984 року (наказ №155-ок від 24.07.1984 року) по 31.08.1998 року (наказ №162-к від 31.08.1998 року.

Крім того, архівними довідками виробничого кооперативу з упорядкування документів установ, організацій та підприємств «Архівіст» № К-141 від 03.11.2016 року, №143/2 від 04.08.2015 року документально підтверджується той факт, що позивачу нараховувалась і вона фактично отримувала заробітну плату за виконану роботу у якості контролера ковальсько-пресованих робіт 4 розряду ОТК заводу «Серп і молот», а 31.08.1998 року звільнена за скороченням штатів із займаної посади на підставі п.1 ст.40 КЗпП України.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги положення діючого законодавства та правові висновки Верховного Суду України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність у відповідача правових підстав для незарахування позивачу до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, періоду роботи з 21.07.1984 року по 31.08.1998 року на посаді контролера ковальсько-пресових робіт в ОТК ковальського цеху заводу «Серп і молот», атестація якої була проведена.

Враховуючи, що позивач має повний стаж на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, його трудова книжка містить всі необхідні відомості для призначення пільгової пенсії, в тому числі і інформацію про повністю відпрацьований необхідний стаж, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неправомірності відмови у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Доводи апеляційної скарги про відсутність у позивача права на призначення пенсії на пільгових умовах в зв'язку з ненаданням уточнюючої довідки про те, що вона працювала на гарячих ділянках, колегія суддів вважає такими, що не свідчать про відсутність у позивача права на призначення пенсії, оскільки наявні документи підтверджують факт зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Колегія суддів зазначає, що відповідачі, в порушення вимог ч.2 ст. 71 КАС України, не довели правомірність своїх заперечень проти адміністративного позову, законність та обґрунтованість відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах.

Натомість позивач, на виконання вимог ч.1 ст.71 КАС України, довів обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи дії відповідачів на відповідність критеріям зазначеним в ч. 3 ст. 2 КАС України, колегія суддів прийшла до висновку, що відмовляючи позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах, відповідачі дійшли до неправомірного висновку про відсутність права на її отримання.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 31.10.2017р. по справі №644/6328/17 відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 31.10.2017р. по справі №644/6328/17 за позовом ОСОБА_1 до Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання рішення незаконним та зобов'язання вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Бенедик А.П.
Судді(підпис) (підпис) Мельнікова Л.В. Донець Л.О.

Повний текст ухвали виготовлений 18.12.2017 р.