Справа № 805/3700/17-а
Суддя: Шувалова Т.О.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2017 р. Справа №805/3700/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови:12:15

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шувалової Т.О,

секретаря судового засідання: Шемет Я.О.

за участю:

позивача: не з'явився;

відповідача: Пономарьова А.О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегапром" до Головного управління державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мегапром" (далі - ТОВ "Мегапром) звернулось до суду з позовом до Головного управління державної фіскальної служби у Донецькій області (далі - ГУ ДФС у Донецькій області) в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління державної фіскальної служби у Донецькій області від 23 травня 2017 року № .

Позовні вимоги мотивовані протиправністю податкового повідомлення - рішення від 23 травня 2017 року № , яким зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ у розмірі 22 489 391,грн.

Позивач вказує на те, за результатами проведеної відповідачем камеральної перевірки було складено акт № 309/05-99-12-01/05-21/31023892 від 17.03.2017 року, який з порушенням строків був направлений відповідачем на адресу позивача.

Крім цього, позивач не погоджується з висновками викладеними в акті перевірки щодо порушення ним п.200.4 ст.200 ПК України, оскільки Податковим кодексом України не заборонено подавати в один день уточнюючі розрахунки по деклараціям з ПДВ.

Позивач вказує на те, що ним 20.02.2017 року було подано уточнюючи розрахунки податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок по деклараціям за березень, квітень, травень 2016 року. Оскільки до їх подання позивачем не було сплачено до Державного бюджету самостійно визначених податкових зобов'язань, то з часу їх прийняття суми податкових зобов'язань в розмірі 22 489 391грн., стала податковим боргом.

Цього ж дня, ним було подано уточнюючий розрахунок по декларації з ПДВ за серпень 2016 року та задекларовано податковий кредит у сумі 28 860 857грн., від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання - 5 765 841грн., та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового періоду) у сумі 23 095 016грн., зараховано у зменьшення суми податкового боргу з ПДВ в розмірі 22 489 391грн., та зараховано до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 605 625 грн.

Тому на думку позивача, відповідачем неправомірно зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість та згідно з п.123.1 ст.123 розд.2 ПК України застосовано суму штрафних санкцій.

Відповідач надав письмові заперечення на позов, в яких зазначив, що згідно інтергрованої картки платника податку Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегапром" узгоджені податкові зобов'язання виникли 20.02.2017 року при поданні уточнюючих розрахунків до декларації з ПДВ за березень, квітень, травень 2016 року. Таким чином, в поданому 20.02.2017 року уточнюючому розрахунку до декларації з ПДВ за серпень 2016 року сума від'ємного значення у розмірі 22 489 391 грн, була зарахована позивачем у зменьшення суми податкового боргу неправомірно, оскільки відсутній податковий борг станом на 01.08.2016 року, внаслідок чого виникла неправомірна переплата у сумі 15 991 361,44 грн.

Оскільки, камеральною перевіркою уточнюючого розрахунку за серпень 2016 року, встановлено завищення суми зарахування від'ємного значення різниці поточного звітного (податкового) періоду у зменьшення суми податкового боргу з податку на додану вартість на 22 489 391грн., тому відповідачем було правомірно складено податкове повідомлення - рішення від 23 травня 2017 року № , яким зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ.

На підставі викладеного, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відстутністю.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, встановив наступне.

17 березня 2017 року ГУ ДФС у Донецькій області проведено камеральну перевірку позивача щодо даних уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок (№ від 20.02.2017 року) до податкової декларації з ПДВ за серпень 2016 року, за результатом якої складено акт перевірки № 309/05-99-12-01/05-21/31023892.

В ході перевірки встановлено порушення позивачем п.200.4 ст.200, п.200-1.3 ст.200 ПК України, що призвело до завищення суми зарахування від'ємного значення різниці поточного звітного (податкового) періоду у зменшення суми податкового боргу з ПДВ (ряд. 20.1) на 22 489 391,00 грн.,(арк.спр. 9-11).

Відповідно до пункту 86.2. ст. 86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

У порушення приписів пункту 86.2 ст. 86 ПК України відповідачем направлено акт перевірки від 17.03.2017р. № 309/05-99-12-01/05-21/31023892 лише 23.03.2017 року, тобто після спливу трьох робочих днів, що підтверджується конвертом (рекомендований номер 613) та відомостями з пошукової системи Укрпошта (арк.спр.11-12). Відповідачем у письмових заперечення цей факт не заперечується

23.05.2017 року ГУ ДФС у Донецькій області складено податкове повідомлення - рішення № , яким зменшено позивачу розмір від'ємного значення суми ПДВ в розмірі 22 489 391грн., та нараховано штрафні санкцій у сумі - 0 грн. (арк.спр.14).

Позивач вважає рішення відповідача протиправним, у зв'язку із чим, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

У відповідності до вимог п.46.1 ст.46 ПК України, податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов'язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно п.50.1 ст.50 ПК України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

20.02.2017 року позивачем було подано уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок - за березень 2016 року (№ від 20.02.2017 року та задекларовано податкові зобов'язання (p.9) у смуі 21 773 406,00 грн., податковий кредит (р.17) у сумі 13 331 714 ,00 грн., позитивне значення pізниці ж сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітнього (податкового) періоду (р.18) у сумі 8 441 692,00 грн., тобто, суму яка підлягaє сплаті до державного бюджету збільшено на 8331558,00 суму.

Уточнючий розрахунок було прийнято ДФС України 20.02.2017 року о 17:03.00 год, що підтверджується квитанцією №2 (арк.спр.57).

До подання уточнюючого розрахунку, позивачем у відповідності з п.50 ст.50 ПК України сплачено 3% штрафу на загальну суму 674 82,00 грн., про що свідчить платіжне доручення №4802 від 26.01.2017 року, в тому числі за березень 2016 року - 249 947,00грн. (арк.спр.50)

20.02.2017 року позивачем було подано уточнюючий розражунок податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок - за квітень 2016 року (N року від 20.02.2017) та задекларовано податкові зобов'язання (р.9) в сумі 20 984 557,00 грн., у податковий кредит (р.17) у сумі 14 879 611,00 грн., позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (р.18) у сумі 6 104 946,00 грн., тобто суму, яка підлягає сплаті до державного бюджету, збільшено на 6 000 000,00 грн.

Уточнюючий розрахунок було прийнято ДФС України 20.02.2017р. о 17:03:57 про що свідчить квитанція №2 (арк.спр.64 )

До подання уточнюючого розрахунку, позивачем у відповідності з п.50 ст.50 ПК України сплачено 3% штрафу на загальну суму 674 682,00 грн., про що свідчить платіжне дорученням N 4802 від 26.01.2017 року, в тому числі за березень 2016 року - 180 000,00 грн. (арк.спр.50)

20.02.2017р. позивачем було подано уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок - за травень 2016 року (N1) та задекларовано податкові зобов'язання (р.9) у сумі 20 026 647,00 грн., податковий кредит (р.17) у сумі 11 768 150,00 грн., позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (р.18) у сумі 8 258 497,00 грн., тобто суму, яка підлягає сплаті до державного бюджету, збільшено на 8 157 833,00 грн.

Зазначений уточнюючий розрахунок було прийнято ДФС України 20.02.2017 року о 17:04:23 год., про що свідчить квітанція №2 (арк.спр.71).

До подання уточнюючого розрахунку, позивачем сплачено 3% штрафу на загальну суму 674 682,00 грн., в т.ч. за березень 2016р - 244 735,00 грн.

Тобто, станом на 20.02.2017 року о 17:04:23 год. сума податкового боргу з ПДВ по деклараціям позивача за три місяці (березень, квітень, травень 2016 року) склала 22 489 391,00 грн.

20.02.2017року позивачем було подано уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з самостіним виправленнм помилок, за звітній період, що уточнюється - серпень 2016 року ) та задекларовано податкові зобов'язання (р.9) у сумі 5 765 841,00 грн., податковий кредит у сумі 28 860 857,00 грн., від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (р.19) у сумі 123 095 016,00 грн., в тому числі зараховано до складу податкового кредиту наступного звітного (подактвого ) періоду (р.20.3) в розмірі 605 625,00 грн.

Вищевказаний уточнюючий розрахунок було прийнято ДФС України 20.02.2017 року о 18:17:43 год., про що свідчить квитанція №2 (арк.спр. 79).

Стосовно сум, визначених позивачем у деклараціях, спір між сторонами відсутній.

В судовому засіданні представник відповідача пояснював, що при подачі позивачем в один день уточнюючих розрахунків до декларацій, автоматизованою програмою ДФС України було враховано спочатку уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з ПДВ за період що уточнювався - серпень 2016 року, а потім вже три уточнюючи розрахунки по деклараціям за березень, квітень, травень 2016 року. Тому, оскільки позивачем було подано всі декларації в один день, тому на час подання уточнюючих розрахункків по деклараціям - березень, квітень, травень 2016 року податковий борг, ще не виник, тому позивач не мав підстав для зменшення суми податкового боргу 20.02.2017 року за поданим уточнюючим розрахунком до декларації за серпень 2016 року.

Суд не приймає вищевказані доводи, з огляду на те, що приписами Податкового кодексу України не передбачено заборони подачі платником податку уточнюючих розрахунків в один день.

Крім цього, враховуючи час подання позивачем уточнюючих розрахунків, першими було подано позивачем уточнюючи розрахунки по деклараціям з ПДВ за березень, квітень, травень 2016 року та оскільки до подання уточнюючих розрахунків позивачем не було сплачено до державного бюджету визначені в них самостійно податкові зобов'язання, то у відповідності з приписами пп.14.1.175 п. 14.1 ст.14 ПК України, з часу прийняття ДФС України уточнюючих розрахунків, визначені в них суми у розмірі 22 489 391,00 грн., стали податковим боргом.

Тобто, на час подачі останнього уточнюючого розрахунку по декларації за серпень 2016 року, позивач, у відповідності з приписами п.200.4 ст.200 ПК України, правомірно зарахував у зменшення суми податкового боргу з ПДВ в розмірі 22 489 391,00 грн.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на вищевикладене суд зазначає, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятого ним рішення, висновки відповідача в акті перевірки № 309/05-99-12-01/05-21/31023892 щодо порушення позивачем п.200.4 ст.200 ПК України не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, за таких обставин, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення Головного управління державної фіскальної служби у Донецькій області від 23 травня 2017 року № є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Оскільки відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не надано суду достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що за подання вказаного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1600 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд присуджує на користь позивача судові витрати в сумі 1600грн., за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС України у Донецькій області.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями ст. 17, 69-72, 86, 87, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегапром" до Головного управління державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління державної фіскальної служби у Донецькій області від 23 травня 2017 року № .

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегапром" () сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління державної фіскальної служби у Донецькій області ().

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова Донецького окружного адміністративного суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова виготовлена у нарадчій кімнаті та проголошена її вступна та резолютивна частини у судовому засіданні 14 грудня 2017 року. Повний текст постанови виготовлено 18 грудня 2017 року.

Суддя Шувалова Т.О.