Справа № 821/1877/17
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/1877/17

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Василяки Д.К.,

при секретарі: Собчук Є.В., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача Шилова М.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (далі по тексту - відповідач або ГУ Держгеокадастру у Херсонській області) про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 17 лютого 2010 року позивач звернувся із заявою до Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області про виділення йому земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність для ведення особистого селянського господарства та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою.

05 березня 2010 року головою Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області прийняте розпорядження №192, яким надано згоду на передачу у власність громадянам земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності на території Токарівської сільської ради та надано дозвіл на відведення земельних ділянок. В додатку до розпорядження міститься список громадян, яким надано згоду на передачу у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, зокрема ОСОБА_3, якому визначена площа земельної ділянки 2 гектара і її місцезнаходження в контурі №114. Відділом у Білозерському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області видано довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) про земельну ділянку площею 1,8090 га яка проектується до відведення у власність гр. ОСОБА_3

На замовлення позивача «Науково-виробнича фірма «Нові технології ГІС» виготовило проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 1,8090 га позивачу для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів на території Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської області.

23 травня 2017 року ОСОБА_3, представником ПП НВС "Нові технології ГІС", Токарівським сільським головою Кузнєцовою О.О., спеціалістом із земельних питань Токарівської сільської ради Ясногородською Г.И., власником суміжної земельної ділянки ОСОБА_6 та представником територіального відділу Держгеокадастру Сафоновою Т.В. складено акт погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; акт приймання-передачі межових знаків на зберігання.

Висновком державної землевпорядної експертизи, проведеної експертом Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 07.07.2017 року №2587/82-17 проект землеустрою погоджено.

26.07.2017 року Відділ у Білозерському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області зареєстрував у Державному земельному кадастрі земельну ділянку державної форми власності сільськогосподарського призначення з видом використання для ведення особистого селянського господарства площею 1,8090 гектарів, присвоївши їй кадастровий номер НОМЕР_1.

31.07.2017 року позивач звернувся із заявою до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність. До заяви були надані Проект землеустрою, витяг з ДЗК.

Листом від 11.08.2017 р. відповідачем відмовлено у затвердженні проекту землеустрою та передачі земельної ділянки у власність.

Відмову обґрунтовано тим, що в управління відсутні правові підстави для затвердження Проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність, оскільки ним не надавався позивачу дозвіл на розроблення документації із землеустрою.

Вказану відмову позивач вважає протиправною та просить:

- визнати протиправними відмови відповідача, оформлені листами від 11.08.2017 року №Ж-9193/0-3034/6-17 та від 04.09.2017 року №Ж-10241/0-3343/6-17 у затверджені проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,8090 га (кадастровий номер НОМЕР_1) із земель запасу Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської області та наданні її у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_3;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,8090 га (кадастровий номер НОМЕР_1) із земель запасу Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської області та надання її у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_3;

- стягнути з відповідача судові витрати;

- зобов'язати відповідача подати звіт про виконання рішення суду.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач надав до суду заперечення, які обґрунтовано тим, що Законом України від 02.06.2015 № 497-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення складу, змісту та порядку погодження документації із землеустрою», з урахуванням зміни повноважень, органів державної влади та органів місцевого самоврядування щодо розпорядження земельними ділянками державної та комунальної форми власності з 01.01.2013, відповідно до вимог Закону України 06.09.2012 № 5245-VІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», визначено граничний термін дії дозволів наданих органами державної влади та місцевого самоврядування до набрання чинності закону № 497- УІІІ.

Так, відповідно до вказаного Закону прийняті і не виконані до набрання чинності цим Законом рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо створення нових та впорядкування існуючих землеволодінь і землекористувань зберігають чинність протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом, а розроблені відповідно до цих рішень проекти землеустрою після погодження в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України, підлягають затвердженню органом, який надав дозвіл на їх розроблення, та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру.

Відповідач вказав, що дозвіл на розробку проекту землеустрою, був отриманий позивачем 05.03.2010, на підставі розпорядження Білозерської РДА № 192. До розроблення відповідного проекту землеустрою, позивач звернувся до землевпорядної організації лише в березні 2017 року., тобто фактично через 7 років. Розробивши необхідний проект землеустрою, замість затвердження його в порядку виконання вимог Закону № 497-VIII, Позивач звернулася до Головного управління із заявою від 31.07.2017.

За результатами розгляду вищезазначеного клопотання, позивачам було доведено, що дозвіл на розроблення проекту землеустрою надавалось Білозерською РДА, а тому, Головне управління не має законних підстав в задоволенні клопотання позивача.

На підставі вказаного вважає, що відповідь надано правомірно.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечення підтримав.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивачів, представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: 05 березня 2010 року розпорядженням голови Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області «Про надання згоди на передачу у власність та дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства» №192, на підставі заяви громадян надано згоду на передачу у власність громадянам земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, згідно з додатком, із земель державної власності на території Токарівської сільської ради та надано дозвіл на відведення земельних ділянок.

Відповідно до вказаного списку громадян, право на передачу у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства отримав ОСОБА_3, номер контуру 114, площа - 2,00 га.

Судом встановлено, що позивач 01 березня 2017 року звернувся до приватного підприємства «Науково-виробнича фірма «Нові технології ГІС» для виготовлення проекту землеустрою, погодив завдання по розробленню проекту землеустрою, як замовник.

Приватним підприємством «Науково-виробнича фірма «Нові технології ГІС» виготовлено у 2017 році проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 1,8090 га громадянину ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів на території Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської області.

Висновком державної землевпорядної експертизи, проведеної експертом Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 07.07.2017 року №2587/82-17 проект землеустрою погоджено без зауважень.

23 травня 2017 року позивачем разом з представником ПП НВС "Нові технології ГІС" Прут Т.В., Токарівським сільським головою Кузнєцовою О.О., спеціалістом із земельних питань Токарівської сільської ради Ясногородською Г.И., власником суміжної земельної ділянки ОСОБА_6 та представником територіального відділу Держгеокадастру Сафоновою Т.В. складено акт погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами та акт приймання-передачі межових знаків на зберігання.

07 червня 2017 року Відділом у Білозерському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області видано довідку №31-21-0.20-108/164-17 з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) станом на 01 січня 2016 року. Відповідно до вказаної довідки земельну ділянку площею 1,8090 га, яка проектується до відведення у власність гр. ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства на підставі розпорядження голови Білозерської районної державної адміністрації від 05.03.2010 року №192, що розташована за адресою: Токарівська сільська рада Білозерського району Херсонської області: номер рядка: 12.1, назва рядка: землі запасу, шифр рядка: 94, загальна площа земель, всього: 1,8090, сільськогосподарські землі, у тому числі сільськогосподарські угіддя всього 1,8090, ріллі - 1,8090.

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 26.07.2017 року №НВ-017, 26 липня 2017 року Відділом у Білозерському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області зареєстровано у Державному земельному кадастрі земельну ділянку державної форми власності сільськогосподарського призначення. Вид використання земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства площею 1,8090 гектарів, кадастровий номер НОМЕР_1, про що свідчить Позивач 31.07.2017 року звернувся із заявою до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про затвердження Проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність. Разом із заявою були надані Проект землеустрою та Витяг з ДЗК. Заява зареєстрована 31.07.2017 року за №Ж-9193/0/5 -17-СГ.

31 липня 2017 року позивач звернувся до ГУ Держгеокадастру у Херсонській області із заявою про затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність. До заяви позивачем додано проект землеустрою та Витяг з державного земельного кадастру. Заяву зареєстровано 31.07.2017 року за №Ж-9193/0/5 -17-СГ.

11 серпня 2017 року ГУ Держгеокадастру у Херсонській області надано відповідь на заяву № Ж-9193/0-3034/6-17 позивачу надано відповідь про відсутність правових підстав для затвердження її та передачу земельної ділянки у власність у зв'язку з тим, що ГУ Держгеокадастру не надавало заявнику дозвіл на розроблення документації із землеустрою.

Крім того, відповіддю на заяву позивача від 04.09.2017 р. № Ж-10241/0-3343/6-17 ОСОБА_3 повідомлено, що відповідно до норм чинного законодавства та інших нормативно - правих актів України на даний час Головне управління має право затверджувати документації із землеустрою лише по дозволах, наданих територіальними органами Держгеокадастру. Враховуючи те, що Головне управління не надавало заявнику дозвіл на розробку проекту землеустрою, відсутні правові підстави для її затвердження та передачі земельної ділянки у власність.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне: вказані правовідносини між сторонами врегульовані положеннями Конституції України, Земельним кодексом України, Законом України "Про фермерське господарство", Положенням про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15.

Стаття 14 Конституції України передбачає, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ст. 1 Земельного кодексу України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Згідно ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Пунктами 6, 7 ст. 118 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15 затверджено Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Відповідно до п. 1 вказаного Положення Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Відповідно до пункту 7 відповідного Положення Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно з Положенням про Головне управління Держгеокадастру у області, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 № 333, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.10.2016 за № 1391/29521, Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та йому підпорядковане, і розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, на території Херсонської області.

Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області у своїй діяльної керується Конституцією та законами України, актами Кабінету Міністрів України, інши: актами законодавства, наказами Міністерства аграрної політики та продовольства Украй наказами Держгеокадастру, актами місцевої державної адміністрації та органів місцеве самоврядування.

Згідно ч.4 ст.122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні орган передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всі потреб.

Головне управління відповідно до Положення, розпоряджається землями державі власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодекс України, на території Херсонської області. Також надає роз'яснення з питань, що належать до його компетенції та здійснює розгляд звернень громадян з питань, пов'язаних діяльністю Держгеокадастру.

При цьому суд зазначає, що Законом України від 02.06.2015 № 497-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення складу, змісту та порядку погодження документації із землеустрою» (далі по тексту - Закон України № 497-VІІІ ) визначено граничний термін дії дозволів наданих органами державної влади та місцевого самоврядування до набрання чинності закону № 497-VІІІ.

Відповідно до п. 1, 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 497-VІІІ, цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Прийняті і не виконані до набрання чинності цим Законом рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо створення нових та впорядкування існуючих землеволодінь і землекористувань зберігають чинність протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом, а розроблені відповідно до цих рішень проекти землеустрою після погодження в порядку, встановленому статтею 186-1-1 Земельного кодексу України, підлягають затвердженню органом, який надав дозвіл на їх розроблення, та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру.

Суд зазначає, що в ході розгляду справи встановлено, що дозвіл на розробку проекту землеустрою отримано позивачем 05 березня 2010, на підставі розпорядження Білозерської РДА № 192.

При цьому, позивач звернувся до ПП «Науково - виробнича фірма «Нові технології ГІС» для розроблення проекту землеустрою в березні 2017 року.

Зважаючи на вказане, суд приходить до висновку про правомірність наданої позивачу відмови, оформленої листами від 11.08.2017 року №Ж-9193/0-3034/6-17 та від 04.09.2017 року №Ж-10241/0-3343/6-17 у затверджені проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,8090 га (кадастровий номер НОМЕР_1) із земель запасу Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської області та наданні її у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_3, оскільки дозвіл на розробку проекту землеустрою Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області не надавався.

Отже, позовна вимога щодо визнання протиправними відмови відповідача у затверджені проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,8090 га та наданні її у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,8090 га (кадастровий номер НОМЕР_1) із земель запасу Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської області та надання її у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_3 суд зазначає, що вона є похідною від попередньої позовної вимоги, в задоволенні якої позивачу відмовлено, тому також не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем доведено правомірність своїх дій.

Проаналізувавши викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.2,8,9,12,17,19, 158,159, 160-163,167 КАС України, суд -

постановив:

В задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 15 грудня 2017 р.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 6.2.1