Справа № 569/5616/17
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Тимощук О.Я.
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
УХВАЛА

іменем України

"13" грудня 2017 р. Справа № 569/5616/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Іваненко Т.В.

Франовської К.С.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "13" липня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинення певних дій ,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, в якому просила:

- визнати протиправними дій Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо відмови у перерахунку та виплати пенсії, як державному службовцю;

- зобов'язати Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснити перерахунок та виплату пенсії згідно із Законом України "Про державну службу" від 16.12.1993 починаючи із 01 березня 2017 року, виходячи із 90% заробітної плати державного службовця відповідно до посади та рангу за останнім місцем роботи з урахуванням сум надбавки, що зазначається у Довідці Департаменту житлово-комунального господарства, енергетики та енергоефективності Рівненської обласної державної адміністрації №765/01.1/3 від 24 березня 2017 року.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 13.07.2017 у задоволенні позову ОСОБА_3 до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою позов задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Рівненському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області та з 01 лютого 2008 року отримує пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 у розмірі 90% суми заробітної плати.

28 березня 2017 року позивач звернулася із заявою до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області з проханням здійснити їй перерахунок пенсії в зв`язку з підвищенням заробітної плати та розміру посадового окладу працюючим державним службовцям, надавши довідку Департаменту житлово-комунального господарства, енергетики та енергоефективності Рівненської обласної державної адміністрації від 24 березня 2017 року №765/01.1/3.

Листом від 30.03.2017 позивача повідомлено про відсутність підстав для перерахунку пенсії у зв'язку зі зміною умов оплати праці державних службовців відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції посилався на відсутність правових підстав для для перерахунку пенсії позивача на підставі ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 і постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року у редакціях, чинних на момент призначення пенсії позивачу, з огляду на зміни у законодавстві України.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів виходить з наступного.

Як визначено в статті ст.37-1 Закону України "Про державну службу" (в редакції на момент призначення позивачу пенсії) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Разом з тим, Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", який набув чинності 01 січня 2015 року, положення ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" викладені у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Однак, постановою КМ України від 09 грудня 2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" норми і положення, які встановлювали порядок і умови перерахунку пенсії були виключені.

З 01.05.2016 року набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII.

У зв'язку з набуттям чинності Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII, положення Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-XII втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до ст.90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року, яка набрала чинності з 01.05.2016 року, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, з 01.05.2016 р. Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 року по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців.

Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Відтак, враховуючи приписи ст.90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року, з 01.05.2016 року відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на те, що позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії в вересні 2016 року (тобто, спірні правовідносини виникли після набуття чинності новим Законом України "Про державну службу" № 889-VIII), суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що при перерахунку позивачу пенсії відповідач не повинен керуватися ст.37-1 Закону України "Про державну службу" (в редакції, що діяла на час призначення пенсії ), оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. На час підвищення посадових окладів державним службовцям та на час звернення позивача до пенсійного органу за перерахунком пенсії, стаття 37-1 Закону № 3723-ХІІ втратила чинність.

В Рішенні Конституційного Суду України №1-рп/99 від 9 лютого 1999 року визначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Крім того, відмова відповідача у такому перерахунку пенсії позивача не призвела до зменшення розміру пенсії державного службовця, яку позивач отримував до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням права на соціальний захист.

При розв'язанні спірних правовідносин судом також враховується й правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні "Великода проти України" від 03.06.2014 р., в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження "справедливого балансу" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

З огляду на вищенаведене, у спірних правовідносинах відповідач здійснював свої повноваження в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Постанову прийнято судом першої інстанції з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "13" липня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Т.В. Іваненко

К.С. Франовська