Справа № 640/14365/17
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 р.Справа № 640/14365/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бартош Н.С.

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В.

при секретарі судового засідання Дудка О.А.

за участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 13.10.2017р. по справі № 640/14365/17

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти 1 батальйону 1 управління патрульної поліції в м. Харкові старшого лейтенанта поліції Лещенко І. М.

про визнання бездіяльності незаконною, скасування протоколу про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти 1 батальйону 1 управління патрульної поліції в м. Харкові старшого лейтенанта поліції Лещенко І. М., в якому просив: визнати протиправною бездіяльність відповідача, скасувати протокол про адміністративне правопорушення серії БР №197580 від 03.08.2017 року, складений інспектором роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції Лещенко І.М., про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 13.10.2017 р. відмовлено в задоволенні позову.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати постанову Київського районного суду м. Харкова від 13.10.2017 р. та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Колегія суддів, з'ясувавши обставини справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що 03.08.2017 року у м. Харкові по вул. Новгородській, 81-А сталося ДТП за участі позивача, який керував легковим автомобілем "Тоуоta Corolla", номерний знак НОМЕР_1 та водія вантажного автомобіля "Урал" ОСОБА_3, номерний знак НОМЕР_2. Протокол про адміністративне правопорушення від 03.08.2017 року про порушення вимог п. 10.4 Правил дорожнього руху складено на ОСОБА_1

Позивач 07.08.2017 року в управлінні патрульної поліції в м. Харкові ДПП, ознайомився з матеріалами адміністративної справи та надав додаткові пояснення, в яких зазначав, що не згоден з адміністративним протоколом складеним відносно нього, оскільки Правил дорожнього руху не порушував, а порушником Правил дорожнього руху і відповідно винуватцем ДТП вважає водія вантажного автомобіля "Урал" , який порушив п.п. 13.1, 13.3 ПДР.

Крім того, позивач зазначав, що під час ДТП з ним в автомобілі знаходився пасажир ОСОБА_4, який є свідком ДТП, і якого інспектор ст. лейтенант Лещенко І.М. не опитав в якості свідка, чим порушив, на думку позивача, положення наказу МВС України від 07.11.2015 року №1395 "Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі".

За таких обставин позивач вважає, що інспектором управління патрульної поліції прийнято рішення про складення протоколу про адміністративне правопорушення на позивача необгрунтовано, без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення.

Не погодившись із діями відповідача щодо складання протоколу та протоколом про вчинення адміністтративного правопорушення позивач звернувся до суду із цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що протокол про адміністративне правопорушення та дії інспектора по його складанню не можуть бути самостійним предметом оскарження в адміністративній справі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 255 КУпАП складати протокол про адміністративне правопорушення мають право уповноважені на те посадові особи, представники громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Вичерпний перелік осіб, які мають право на складання протоколу про адміністративне правопорушення, регламентується.

Відповідно до ст. 221 КУпАП судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтею 124 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною третьою статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах.

Відповідно до ч. 1ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо особа вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші обмеження прав чи свобод (стаття 2, пп. 1 п. 2 ст. 17 КАС України).

З наведених норм права випливає, що особа на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Проте ці рішення, дія або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

Судовим розглядом встановлено, що позивачем оскаржуються дії інспектора управління патрульної поліції по складанню протоколу про адміністративне правопорушення та сам протокол.

Згідно ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Судовим розглядом встановлено, що матеріали про вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП департаментом патрульної поліції управління патрульної поліції м.Харкова направлені до Дзержинського районного суду м.Харкова для прийняття рішення.

Виходячи з наведеного, скасування протоколу про адміністративне правопорушення не передбачено законодавством як спосіб захисту порушених, невизнаних чи оспорених прав. До того ж, даний документ являється таким, що фіксує факт правопорушення, а не рішенням, яке встановлює чи скасовує права та обов'язки та який можливо скасувати у судовому порядку. Протокол по справі про адміністративне правопорушення не є рішенням суб'єкту владних повноважень, а є лише одним з доказів, на підставі яких по справі виноситься рішення у вигляді постанови, у зв'язку з чим протокол, окремо, не може бути оскаржено за вимогами КАС України.

Отже, оскаржувані позивачем дії інспектора управління патрульної поліції під час складання протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та сам протокол є предметом дослідження Дзержинського районного суду м.Харкова при розгляді справи про адміністративне правопопрушення та не можуть бути предметом оскарження в адміністративному судочинстві, оскільки не є рішенням суб'єкта владних повноважень, і не породжує для особи настання будь-яких юридичних наслідків та не впливає на його права, обов'язки та законні інтереси.

Доводи апелянта спростовані приведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду Київського районного суду м. Харкова від 13.10.2017 р. - без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 13.10.2017р. по справі № 640/14365/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бартош Н.С.
Судді(підпис) (підпис) Русанова В.Б. Присяжнюк О.В.
Повний текст ухвали виготовлений 18.12.2017 р.