Справа № 686/2417/17
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
Справа № 686/2417/17
Головуючий у 1-й інстанції: Сичук М.М.
Суддя-доповідач: Драчук Т. О.
Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Драчук Т. О.
суддів: Полотнянка Ю.П. Загороднюка А.Г.
секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,
представника позивача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,
06 лютого 2017 року позивач, ОСОБА_3, звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до інспектора роти №3 батальйону управління патрульної поліції у м. Хмельницькому про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 травня 2017 року адміністративний позов задоволено. Постанову інспектора роти №3 батальйону управління патрульної поліції у м. Хмельницькому від 29.01.2017 року по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 скасовано.
Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2017 року апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції УПП у м. Хмельницькому залишено без задоволення, постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 травня 2017 року без змін.
09 листопада 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з заявою про прийняття додаткової постанови.
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 листопада 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про ухвалення додаткового судового рішення відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити заяву про ухвалення додаткового судового рішення.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд апеляційної інстанції задовольнити її з підстав, викладених в ній.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений вчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу суду - скасувати, з огляду на наступне.
Відмовляючи в задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення суд першої інстанції прийшов до висновку, що постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 травня 2017 року скасовано постанову інспектора роти №3 батальйону управління патрульної поліції у м. Хмельницькому від 29.01.2017 року, тобто позов задоволено в повному обсязі, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення заяви.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 168 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з частинами першою та другою статті 162 КАС при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про:
1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення;
2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії;
3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій;
4) стягнення з відповідача коштів;
5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян;
6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян;
7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України;
8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.
Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.
Постанова № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року встановила, що із змісту статті 162 КАС України випливає, що в разі задоволення позову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень суд повинен зазначити про це в судовому рішенні та одночасно застосувати один із встановлених законом способів захисту порушеного права позивача: про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

При цьому суди повинні мати на увазі, що одночасне застосування обох способів захисту порушеного права визнання спірного акта нечинним та скасування такого акта ? є помилковим.

Скасування акта суб'єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта.

Визнання ж акта суб'єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Суд визначає, що рішення суб'єкта владних повноважень є нечинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти.

При цьому суди повинні виходити з того, що вимоги про визнання акта владного органу недійсним або неправомірним тощо є різними словесними формами вираження одного й того самого способу захисту порушеного права позивача, а саме визнання акта протиправним. Отже, визнати неконституційними такі акти суд не може.

Водночас з огляду на положення пункту 1 частини другої статті 162 КАС України у разі визнання акта незаконним суд повинен скасувати його, якщо він є актом індивідуальної дії, або визнати нечинним, якщо він є нормативно-правовим актом, про що зазначити у резолютивній частині постанови.

Встановлені статтями 105, 162 КАС України способи захисту порушеного права не є вичерпними.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач, звертаючись до суду з адміністративним позовом просив визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АА 2 №135642 від 29.01.2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 85 грн.

Тобто, при зверненні до суду позивачем обрано один зі способів захисту своїх прав відповідно до ст. 105 КАС України шляхом визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Однак, суд при прийнятті постанови від 16 травня 2017 року в резолютивній частині фактично не вирішив вимогу про протиправність постанови, яка є підставою для прийняття рішення про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АА 2 №135642 від 29.01.2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 85 грн.

Крім того, згідно мотивувальної частини постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 травня 2017 року суд фактично прийшов до висновку про протиправність оскаржуваної постанови, про те в резолютивній частині помилково не вказав, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії АА 2 №135642 від 29.01.2017 року є протиправною, у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_3 про ухвалення додаткового судового рішення та визнання протиправною постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АА 2 №135642 від 29.01.2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 85 грн.

Керуючись ст.ст. 160, 168, 195, 196, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 листопада 2017 року скасувати.

Клопотання ОСОБА_3 про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити.

Визнати протиправною постанову інспектора роти №3 батальйону управління патрульної поліції у м. Хмельницькому від 29 січня 2017 року по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Полотнянко Ю.П. Загороднюк А.Г.