Справа № 802/1701/16-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

11 грудня 2017 р. Справа № 802/1701/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Комара П.А.,

за участю:

секретаря судового засідання: Дмитрука В.В.

представника відповідача 1: Дмитрук Ю.В.

представника третьої особи: Бондарчука М.Д.

за відсутності позивача та відповідача 2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_3

до: Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Атестаційної комісії №9 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, третя особа - Професійна спілка атестованих працівників органів внутрішніх справ

про: стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_3 із позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Атестаційної комісії №9 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, третя особа - Професійна спілка атестованих працівників органів внутрішніх справ, в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати рішення атестаційної комісії №9 Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області від 30.08.2016 оформлена протоколом №15.00024615.0058743 від 30.08.2016;

- визнати незаконним та касувати наказ Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області від 19.09.2016 №168 о/с про звільнення ОСОБА_3 зі служби в поліції на посаді старшого інспектора Гайсинського відділу Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області відповідно до Закону України "Про національну поліцію" за п. 5 ч. 1 ст. 77 (через службову невідповідність);

- поновити ОСОБА_3 на посаді старшого інспектора Гайсинського відділу Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області на користь ОСОБА_3 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 01.12.2016, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26.01.2017, позовні вимоги задоволено повністю.

ГУ Нацполіції у Вінницькій області не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, подало касаційну скаргу.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 31.10.2017 касаційну скаргу ГУ Нацполіції у Вінницькій області задоволено частково: постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 01.12.2016 в частині вирішення позовних вимог про стягнення з Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_3 середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 01.12.2016 залишено без змін.

Ухвалою суду від 14.11.2017 прийнято до свого провадження адміністративну справу та призначено до розгляду у судовому засіданні із викликом сторін.

Позивач у судове засідання не прибув, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності (вх. №26656 від 06.12.2017).

Представник третьої особи - Професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ просив позов задовольнити.

Представник відповідача 1 заперечила проти задоволення позову з підстав наведених у письмових запереченнях.

Представник Атестаційної комісії №9 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області до суду не прибув, хоча про час, дату та місце судового розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, вислухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, суд встановив наступне.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 01.12.2016 у справі №802/1701/16-а позов ОСОБА_3 задоволено повністю, а саме судом постановлено:

- Визнати протиправним та скасувати рішення атестаційної комісії №9 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 30 серпня 2016 року оформлене протоколом №15.00027615.0058743 від 30 серпня 2016 року.

- Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 19 вересня 2016 року №168 о/с щодо звільнення ОСОБА_3 зі служби в поліції на посаді старшого інспектора Гайсинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, зі служби в поліції через службову невідповідність за пунктом 5 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію".

- Поновити ОСОБА_3 на службі в поліції на посаді старшого інспектора Гайсинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

- Стягнути з Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_3 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 20 вересня 2016 року по 01 грудня 2016 року в сумі 9163,96 (дев'ять тисяч, сто шістдесят три гривні, дев'яносто шість копійок) грн. із відрахуванням загальнообов'язкових до сплати платежів.

Відповідно до ухвали ВАСУ від 31.10.2017 у справі №К/800/4173/17 зазначено, що суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку щодо протиправності та скасування наказу ГУ Нацполіції у Вінницькій області від 19.09.2016 №168 о/с в частині звільнення ОСОБА_3 зі служби в поліції через службову невідповідність, і відповідно, правомірно поновили його на посаді старшого інспектора Гайсинського відділу поліції ГУ Нацполіції у Вінницькій області. Однак, не приведено обґрунтування розрахунку середнього заробітку відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100, та не наведено доказів, що стало підставою для скасування судового рішення в частині з направленням справи на новий розгляд в частині стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу.

Визначаючись щодо позовної вимоги про стягнення з Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_3 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, суд виходив з наступного.

Так, частиною другою статті 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що при винесені рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більше як один рік.

Згідно з пунктом 6 Розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом МВС України від 06.04.2016 року №260, поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв'язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Згідно пункту 10.4 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» задовольняючи позов про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суди повинні вказувати розмір виплати, період вимушеного прогулу та розрахунок розміру виплати необхідно зазначати в мотивувальній частині судового рішення. Розмір грошових коштів, що підлягають стягненню, зазначається цифрами та у дужках словами.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок).

Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

Пунктом 8 Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів

Наведене відповідає правовій практиці Верховного Суду України, зокрема, викладеної в постановах від 21 січня 2012 року № 6-87цс11 та від 14 січня 2014 року № 21-395а13.

Відповідно до Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260, грошове забезпечення поліцейським нараховується за кожний календарний день місяця.

Відповідно до матеріалів справи, з 20.09.2016 по 01.12.2016 тривав період вимушеного прогулу ОСОБА_3, який становить 73 календарні дні.

Із довідки про доходи №1620/29/01-17 від 28.11.2017, виданої Управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ НП у Вінницькій області, видно, що за останні два місяці, що передували звільненню ОСОБА_3, останньому нараховано грошове забезпечення у розмірі 10750 грн. Середньоденне грошове забезпечення становить 173, 39 грн.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що за час вимушеного прогулу у період з 20.09.2016 по 01.12.2016 ОСОБА_3 належить до виплати грошове забезпечення у розмірі 12 657, 47 грн. (73 дні *173,39 грн.) з усіма загальнообов'язковими відрахуваннями до бюджету.

В силу вимог статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши наявні в матеріалах справи та докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 20.09.2016 по 01.12.2017 в розмірі 12657,47 грн. (дванадцять тисяч шістсот п'ятдесят сім гривень сорок сім копійок) із відрахуванням загальнообов'язкових платежів.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Комар Павло Анатолійович