Справа № 638/11635/17
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2017 р. Справа №638/11635/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шляхової О.М.,

при секретареві судового засідання: Молчановій О.М.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Синюшка С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Харківській області про стягнення невиплаченої частини одноразової грошової допомоги, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся 03.08.2017 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовною заявою, в якій, з урахуванням доповнень до адміністративного позову, просить суд:

1. Стягнути з Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Харківській області на користь ОСОБА_1 невиплачену частину одноразової грошової допомоги за встановлення інвалідності II групи, яка настала внаслідок нещасного випадку, що стався під час виконання службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю в розмірі 110 470, 65 грн.

2. Стягнути з Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Харківській області на користь ОСОБА_1 інфляційні збитки за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання за період січень 2015 - жовтень 2017 року складає 87 748 (вісімдесят сім тисяча сімсот сорок вісім) гривен 28 копійок.

3. Стягнути з Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Харківській області на користь ОСОБА_1 3% річних за період 25.12.2014 -10.11.2017 рр. у розмірі 9 245 (дев'ять тисяч двісті сорок п'ять) грн. 85 копійок.

В обґрунтування вимог позву зазначає, що 26 грудня 2013 року під час переслідування злочинця ним отримані травми, які призвели до погіршення стану здоров'я й встановлення йому II групи інвалідності. 15 липня 2014 року його було звільнено з органів внутрішніх справ за «станом здоров'я» на підставі Наказу ГУМВС України в Харківській області №244 о/с. ГУ МВС України в Харківській області була здійснена виплата одноразової грошової допомоги в розмірі 33264,39 (тридцять три тисячі двісті шістдесят чотири грн. 39 коп.) грн. Вважає, що ГУ МВС України в Харківській області здійснило не повну виплату належної позивачу суми одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності працівнику міліції, що порушує його законні права та інтереси.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова 04.08.2017 року відкрито провадження у справі № 638/11635/17 за вищевказаним адміністративним позовом. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.09.2017 року адміністративну справу за вищевказаним адміністративним позовом передано на розгляд до Харківського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2017 року справу прийнято до розгляду.

Ухвалою суду від 28.11.2017 року замінено неналежного відповідача - Головне управління Національної поліції в Харківській області по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Харківській області про стягнення невиплаченої частини одноразової грошової допомоги - належним - Ліквідаційну комісію ГУ МВС України в Харківській області (61002, м. Харків, вул. Жон Мироносиць, б. 5).

У судове засідання, призначене на 12.12.2017 року, прибули позивач, представник позивача та представник відповідача.

Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали доводи заявленого позову, зазначивши при цьому, що розмір мого грошового забезпечення в червні 2014 року (перед звільненням з органів міліції) становив 2994 (дві тисячі дев'ятсот дев'яносто чотири) грн. 48 копійок, що підтверджується довідкою ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» від 16 травня 2017 року. Тому розмір одноразової грошової допомоги має складати 2994, 48 грн. х 48 місяців = 143 735, 04 грн., але ГУМВС України в Харківській області було сплачено кошти в розмірі 33264, 39 грн. Отже, невиплачена частина одноразової грошової допомоги в разі установлення інвалідності II групи працівникові міліції становить 110 470 (сто десять тисяч чотириста сімдесят) грн. 65 копійок. Тобто, починаючи з 24 грудня 2014 року Відповідач заборгував Позивачеві грошові кошти в розмірі 110 470 (сто десять тисяч чотириста сімдесят) грн. 65 копійок. Також просить суд стягнути з Відповідача інфляційні збитки за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання за період січень 2015 - липень 2017 року у розмірі 81941,36 грн. та розмір 3% річних за період 25.12.2014 - 31.07.2017 рр. у сумі 8625,79 грн.

Представник Відповідача у наданих письмових запереченнях та у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, вважає позов безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що з 1 січня 2008 року надбавки в розмірі 100 відсотків грошового забезпечення (окладів грошового забезпечення та надбавки за вислугу років) особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ скасовані і, відповідно, не включаються до грошового забезпечення, виходячи з якого здійснюється розрахунок одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ згідно з Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 р. №707.

До грошового забезпечення, з якого здійснювався розрахунок одноразової грошової допомоги позивачу були включені: посадовий оклад - 580,00 грн., оклад за спеціальним званням - 50,00 грн., надбавка за вислугу років (10%) - 63 грн. Позивачу була виплачена одноразова грошова допомога у розмірі 33264,00 грн., що дорівнює чотирирічному грошовому забезпеченню, визначеному відповідно до вимог пункту 3 зазначеного Порядку.

Оскільки позовна вимога позивача щодо стягнення з Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області невиплаченої частини одноразової грошової допомоги за встановлення інвалідності 2 групи в розмірі 110470,65 грн. не ґрунтується на приписах чинного законодавства та не підлягає задоволенню, відповідно, не підлягають задоволенню і вимоги щодо стягнення з Відповідача інфляційних збитків за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за період січень 2015 - жовтень 2017 року в розмірі 87748,28 грн., та 3% річних за період 25.12.2014 -10.11.2017 у розмірі 9245,85 грн., оскільки вони є похідними.

Вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав. Як встановлено під час судового розгляду, ОСОБА_1, 1989 р.н., проходив службу в ОВС на посаді інспектора полку патрульної служби ХМУ ГУМВС України в Харківській області. 26 грудня 2013 року під час переслідування злочинця позивач отримав травми, які призвели до встановлення йому II групи інвалідності.

З матеріалів справи вбачається, що Актом про нещасний випадок сержанта міліції ОСОБА_1 від 27.05.2014 (Форма Н-1), Актом розслідування нещасного випадку від 27.05.2014 р. (Форма Н-5), Постановою Військово-лікарської комісії ГУМВС в Харківській області від 19.06.2014 за №11/3-40 встановлено, що ОСОБА_1 отримав травму в період проходження служби при виконанні службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки, боротьбі зі злочинністю (а.с. 39-44).

ОСОБА_1 15 липня 2014 року було звільнено з органів внутрішніх справ за «станом здоров'я» на підставі Наказу ГУМВС України в Харківській області №244 о/с (а.с. 68).

В жовтні 2014 року позивачу була встановлена II група інвалідності.

Після цього Відповідачем були здійсненна виплата одноразової грошової допомоги в розмірі 33264,39 грн.

18 жовтня 2017 року Обласною медико-соціальною експертною комісією №3 було позивачу була повторно підтверджена інвалідність II групи. Як зазначається в Довідці МСЕК серія 12ААА №459822, причиною інвалідності є травма отримана з виконанням службових обов'язків (а.с. 67).

З довідки про грошове забезпечення для виплати одноразової грошової допомоги від 28.10.2014р. № 30/7/1155 вбачається, що до грошового забезпечення, з якого здійснювався розрахунок одноразової грошової допомоги позивачу були включені: посадовий оклад -

580,00 грн., оклад за спеціальним званням - 50,00 грн., надбавка за вислугу

років (10%) - 63 грн., що у загальному розмірі склало 693,00 грн. (а.с. 49).

Як вбачається з відповіді ГУ НП в Харківській області від 30.06.2017 №П-1 нд/119-29-2/01-2017, наданої на лист Народного депутата України ОСОБА_5 № 7252 від 19.06.2017, повідомлено, що розрахунок одноразової грошової допомоги проводився на підставі лише посадового окладу у розмірі 693 грн. 00 копійок х 48 (чотирирічне грошове забезпечення), що дорівнювало 33264 грн. 39 копійок.

Позивач не погодився із розміром проведених виплат, що зумовило його звернення із означеним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає наступне.

Правовідносини, з приводу яких виник спір (на час виникнення спірних правовідносин), врегульовувались Законом України «Про міліцію» (далі - ЗУ «Про міліцію»), постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 №707 «Про затвердження Порядку умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції», постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007 № 1294 (далі - Постанова № 1294) та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31.12.2007 № 499.

Відповідно до положень ст. 23 Закону України «Про міліцію» 20 грудня 1990 року N565-XII, в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин, які кореспондуються із положеннями підпункту 2 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 №707 «Про затвердження Порядку умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції», одноразова грошова допомога виплачується у разі установлення інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення такого строку внаслідок захворювання або нещасного випадку, що сталися під час виконання службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю у розмірі чотирирічного грошового забезпечення - інвалідам II групи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року визначено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктами 1, 2 Постанови № 1294 встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством інфраструктури, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державною пенітенціарною службою, Адміністрацією Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації (далі - державні органи).

З метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, МВС України прийнято наказ № 499 від 31.12.2007 року, яким затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (далі - Інструкція №499).

Відповідно до п. 1.1 Інструкція визначає порядок та умови виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

Відповідно до п. 1.3. Інструкції №499, грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ визначається залежно від посади, спеціального звання, наукового ступеня і вченого звання, тривалості та умов служби.

Згідно пункту 1.18 Інструкції №499, при прийнятті на службу до органів внутрішніх справ грошове забезпечення особам рядового і начальницького складу нараховується з дня призначення на посаду. У разі звільнення зі служби грошове забезпечення особі рядового чи начальницького складу виплачується до дня виключення зі списків особового складу включно.

В свою чергу, розділом II Інструкції №499 визначено, що входить до складу грошового забезпечення, а саме: оклади за спеціальними званнями (п.2.1.); посадові оклади осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (п.2.2.); надбавка за вислугу років (п.2.4.); надбавка за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби (п.2.5.); надбавка за оперативно-розшукову, розвідувальну чи контррозвідувальну діяльність та інформаційно-аналітичне забезпечення органів державної влади і оперативно-службову діяльність (п.2.6.); надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі (п.2.7.); надбавка державним експертам з питань таємниць (п.2.8.); надбавка за службу в умовах режимних обмежень (п.2.9.); надбавка за знання та використання іноземної мови (п.2.10); надбавка за почесні звання "заслужений", "народний" (п.2.11); надбавка за спортивні звання (п.2.12.); доплата за науковий ступінь (п.2.13); доплата за вчене звання (п.2.14).

Згідно п. 1.8. Інструкції №499, у разі виникнення в особи рядового чи начальницького складу права на отримання (зміну розмірів) якогось з видів грошового забезпечення зазначені виплати проводяться з урахуванням указаних з дня набуття особою такого права.

Положеннями п. 3 Наказу МВС України від 31.12.2007 року №499 (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) чітко передбачалось, що грошове забезпечення осіб рядового та начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійних характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Як вбачається з наданої довідки про грошове забезпечення для виплати одноразової грошової допомоги від 28.10.2014р. № 30/7/1155, при розрахунку із позивачем до грошового забезпечення, з якого здійснювався розрахунок одноразової грошової допомоги, були включені лише: посадовий оклад у розмірі 580,00 грн., оклад за спеціальним званням - 50,00 грн. та надбавка за вислугу років (10%) у розмірі 63 грн. Що разом склало 693,00 грн.

Між тим, як вбачається з наданої позивачем до матеріалів справи банківської виписки ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку», за останній повний місяць роботи, а саме: у червні 2014 року сума зарахувань та інших видів виплат склала 2994,48 грн. (а.с.7)

Оскільки, як вбачається з аналізу норм законодавства, діючого на момент виникнення спірних правовідносин, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складалось не тільки з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, але й з: щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення, суд приходить до висновку, що нарахування одноразової грошової допомоги у вигляді чотирирічного грошове забезпечення ОСОБА_1 було проведено без врахування усіх, передбачених діючим на той час законодавства, виплат.

У зв'язку із чим, суд приходить до висновку про задоволення вимог позову в цій частині.

Щодо обґрунтування позовної вимоги про зобов'язання Управління відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_6 інфляційні збитки за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за період січень 2015 - жовтень 2017 року в розмірі 87748,28 грн., та 3% річних за період 25.12.2014 -10.11.2017 у розмірі 9245,85 грн., суд зазначає, що в позовній заяві позивачем не наведено жодного доводу чи підстави на підтвердження її обґрунтованості; доказів на правомірність таких виплат до матеріалів справи - не надано.

Крім цього, у судовому засіданні щодо вищевказаних позовних вимог, ані позивачем, ані його представником не надано суду жодних пояснень та доводів на яких ґрунтується заявлені позовні вимоги, яким чином та за яких підстав зроблено розрахунок інфляційних збитків та 3% річних, та яким чином отримано довідка такого виду, відтак суд вважає такі вимоги не доведеними, безпідставними та необґрунтованими, а тому відмовляє у їх задоволенні.

Отже, в цій частині позову суд приходить до висновку, що такі вимоги не підлягають задоволенню, оскільки суд вважає, що позивачем не доведено обґрунтованість вказаних позовних вимог, не надано жодних допустимих та беззаперечних доказів на їх підтвердження, а тому у суду відсутні підстави для їх задоволення.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено).

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а саме: в частині зобов'язання стягнення з Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Харківській області (61002, м. Харків, вул. Жон Мироносиць, б. 5) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса: АДРЕСА_1) невиплаченої частини одноразової грошової допомоги за встановлення інвалідності II групи, яка настала внаслідок нещасного випадку, що стався під час виконання службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю в розмірі 110470,65 грн.

В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Харківській області про стягнення невиплаченої частини одноразової грошової допомоги - задовольнити частково.

Стягнути з Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Харківській області (61002, м. Харків, вул. Жон Мироносиць, б. 5) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса: АДРЕСА_1) невиплачену частину одноразової грошової допомоги за встановлення інвалідності II групи, яка настала внаслідок нещасного випадку, що стався під час виконання службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю в розмірі 110470,65 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постави виготовлено 18 грудня 2017 року.

Суддя Шляхова О.М.