Справа № 805/1821/17-а
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Тарасенко І. М.
Суддя-доповідач - Арабей Т. Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року справа №805/1821/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Ястребової Л.В., Компанієць І.Д., за участю секретаря судового засідання: Чернявської К.Г., представника відповідача - Сергієнка Г.Р., діючого за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 30 травня 2017 року по справі № 805/1821/17-а за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

04 травня 2017 року ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області (далі - ГУ Держгеокадастру) з вимогами про зобов'язання вчинити певні, зокрема видати наказ про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель запасу Новоартемівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, розміром 7,12 умовних кадастрових гектар, відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) НОМЕР_1 від 19.11.2013 року (арк. справи 4-9).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 19 листопада 2013 року він, як член КСП «України», отримав сертифікат серії НОМЕР_1, на право на земельну частку (пай), розміром 9,12 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Новоартемівської сільської ради, Костянтинівського районну, Донецької області, на підставі постанови Донецького окружного адміністративного суду від 29.10.2013 року та з метою в подальшому виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки, та з'ясування питання щодо наявності вільних земельних ділянок він неодноразово звертався із заявою до Новоартемівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, Костянтинівської районної державної адміністрації та Головного управління Держземагенства м.Донецька, де йому було відмовлено. Вважає, що порушуються його права на отримання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі позивачу у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель запасу Новоартемівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, розміром 7,12 умовних гектар, відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) НОМЕР_1 від 19.11.2013 року (арк. справи 4-9).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 30 травня 2017 року адміністративний позов задоволений, зобов'язано відповідача вчинити певні дії, зокрема видати наказ про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі позивачу у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель запасу Новоартемівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, розміром 7,12 умовних кадастрових гектар, відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) НОМЕР_1 від 19.11.2013 року (арк. справи 67-69).

Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідач (далі - апелянт) звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначивши на тому, що надати дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж ділянки в натурі для передачі у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель запасу Новоартемівської сільської ради неможливо, оскільки відповідно до статей 3 та 5 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначено, що підставами для виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської чи районної державної адміністрації. При цьому вказав, що сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів.

Звернув увагу суду апеляційної інстанції на те, що земельна ділянка не сформована, а у разі виконання оскаржуваної постанови земельна ділянка буде незаконно передана позивачу та призведе до протиправних дій посадових осіб відповідача, оскільки ці повноваження покладені на Костянтинівської райдержадміністрації. При цьому отримання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про подальшу передачу такої земельної ділянки особі (арк. справи 86-89).

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги просив скаргу задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд апеляційної інстанції,заслухавши представника апелянта, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, заперечення на скаргу, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, спірне питання з приводу отримання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі у власність позивачу для ведення товарного сільськогосподарського виробництва виникло з наступного.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 05.12.2016 року за результатами розгляду адміністративного позову ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, третьої особи - Костянтинівської районної державної адміністрації про зобов'язання вчинити певні дії щодо надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо становлення меж земельної ділянки в натурі по справі № 805/4062/16-а - зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області розглянути заяву позивача про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі товарного сільськогосподарського виробництва із земель запасу Новоартемівської сільської ради Костянтинівського виробництва із земель запасу Новоартемівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, розміром 7,12 умовних кадастрових гектар, відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) НОМЕР_1 від 19.11.2013 року (арк. справи 38-40).

З урахуванням чого, на підставі постанови Донецького окружного адміністративного суду від 29.10.2013 року, 19 листопада 2013 року отримав сертифікат серії НОМЕР_1, на право на земельну частку (пай), розміром 9,12 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Новоартемівської сільської ради, Костянтинівського районну, Донецької області, на підставі чого звернувся до Новоартемівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, на що 04.03.2014 року отримав довідку, в якій зазначалось, що на теперішній час вільних земель резервного фонду КСП «Україна» немає, але є вільні землі запасу у лоті № 80, з якого вони можуть позивачу надати відповідно до чинного законодавства України земельну ділянку у власність (арк. справи 12-13).

У подальшому, 07 березня 2014 року звернувся із заявою до Костянтинівської районної державної адміністрації про виділення йому земельну ділянку загальною площею 9,12 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель запасу Новоартемівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, на що 18.03.2016 року отримав відповідь, де було зазначено, що у зв'язку із відсутністю на території Новоартемівської сільської ради, Костянтинівського району Донецької області вільних земель колективної власності, а землі запасу належать до земель державної власності розпорядження якими відповідно до ст. 15 Земельного кодексу України покладено на центральний орган виконавчої влади, вони не можуть надати дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з огляду на що позивачу рекомендовано звернутись до Головного управління Держземагенства у Донецькій області щодо вирішення питання надання у власність земельної частки (паю) з земель сільськогосподарського призначення (запасу) (арк. справи14-15).

У зв'язку з викладеним ,25.03.2014 року з зазначеного приводу звернувся до Головного управління Держземагенства у Донецькій області, на що 30 травня 2014 року отримав відповідь, де зазначалося, що право на земельну частку (пай) із земель запасу, як виключення, може бути надане за рішенням суду тільки тим громадянам, які безпідставно (помилково) не були включені до списку додатку до державного акту на право колективної власності на землю і час його видачі були членами зазначеного підприємства та було рекомендовано звернутися до суду для вирішення цього питання (арк. справи 16-17, 18, 19-20)

З метою з'ясування питання, щодо наявності вільних земельних ділянок, позивач повторно звернувся до Новоартемівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, на що 29.06.2016 року отримав відповідь, де зазначалося, що на теперішній час вільних земель резервного фонду колективної власності КСП «Україна» немає, але є вільні ділянки сільськогосподарського призначення запасу, з яких можливо отримати земельну ділянку відповідно до чинного законодавства України (арк. справи 21, 22, 23, 24-25)

29 червня 2016 року позивач повторно звернувся до Костянтинівської районної державної адміністрації з питання виділення йому в натурі (на місцевості) земельної ділянки з земель запасу на території Новоартемівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, на яку 18.07.2016 року отримав відповідь, де було зазначено, що виділення позивачу у власність земельної частки (паю) із земель сільськогосподарського призначення державної власності (запасу) не можливо згідно діючого законодавства України (арк. справи 26-27, 28).

29.06.2016 року позивач повторно звернувся із відповідною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області з приводу цього питання, на яку 01.08.2016 року отримав відповідь, де було зазначено, що згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» з 01 січня 2013 року землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими, та згідно рекомендацій Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області позивачу пораджено 15.08.2016 року звернутися із відповідною заявою до Костянтинівської районної державної адміністрації, на яку 26 серпня 2016 року він отримав відповідь, де було зазначено, що до їх повноважень питання розпорядження землями сільськогосподарського призначення (запасу) законодавцем не включені, тому надати дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж ділянки в натурі для передачі у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель запасу Новоартемівської сільської ради неможливо (арк. справи 29-30, 31-32, 33-36, 37).

При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що до цього часу відповідачем не виконанні вимоги позивача стосовно надання йому дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі позивачу у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель запасу Новоартемівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, розміром 7,12 умовних кадастрових гектар, відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) НОМЕР_1 від 19.11.2013 року, а вищенаведеними відповідями та відмовами сільська рада, ГУ Держгеокадастру у Донецькій області та райдержадміністрація лише перенаправляють позивача для звернення за відсутністю в них відповідних повноважень.

Суд апеляційної інстанції з приводу спірних обставин зазначає, що особливості безоплатної передачі земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність врегульовані статтею 118 Земельного кодексу України.

Так, частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, які зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Тобто, Земельним кодексом України передбачено вичерпні підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Згідно з частиною 4 ст. 122 ЗК України визначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Тобто у даному випадку на відповідача в силу наведених приписів Земельного кодексу України покладений обов'язок про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що постановою Донецького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року зроблено висновок, що у відповідності до статті 118 Земельного кодексу України (в рамках ч. 4 статті 122) центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин наділений правом передавати земельні ділянки у власність та видавати дозвіл на розроблення проекту землеустрою, оскільки це відноситься до його дискреційних повноважень.

Вказана постанова суду першої інстанції відповідачем оскаржена не була, та набрала законної сили 04.01.2017 року, а у відповідності до статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Крім цього судова колегія не приймає доводи апелянта про неможливість надати дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою з посиланнями на статті 3 та 5 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», оскільки ці статті Закону регулюють підстави для виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) за рішенням відповідної сільської, селищної, міської чи районної державної адміністрації, а у даному випадку йдеться лише про можливість отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а вже потім, на її передачу за рішенням ради.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до вимог статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206,211,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 30 травня 2017 року по справі № 805/1821/17-а - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 30 травня 2017 року по справі № 805/1821/17-а - залишити без змін.

Вступну та резолютивну частини ухвали прийнято в нарадчій кімнаті та проголошено в судовому засіданні 14 грудня 2017 року.

Повний текст ухвали виготовлено 19 грудня 2017 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Судді Т.Г.Арабей Л.В. Ястребова

І.Д. Компанієць