Справа № 357/13375/17
Суддя: Кошель Б. І.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Кошель Б. І. ,

при секретарі - Кривенко О. С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 6 справу за адміністративним позовом Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Київській області від 19 жовтня 2017 року відкрито виконавче провадження № 54942871 у справі №357/6079/17 за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківського об'єднаного УПФУ Київської області про зобов'язання вчинити певні дії. Постановою суду від 13 липня 2017 року зобов'язано УПФУ здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.05.2017 року, відповідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та постанови КМУ від 09.12.2015 року №1013, у розмірі 80% заробітної плати, вказаної у довідці прокуратури Київської області від 15.12.2016 року без обмеження граничним розміром. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2017 року вказана постанова залишена без змін. На виконання вказаної постанови 05.10.2017 року УПФУ було перераховано пенсію, що підтверджується розпорядженням №812790 від 05.10.2017 року. Про що державного виконавця було повідомлено листом Управління від 26.10.2017 року. Посилаючись на те, що постанова суду була виконана ще до відкриття виконавчого провадження, позивач просить суд скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 19 жовтня 2017 року № 54942871.

Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позов підтримав у повному обсязі.

В судове засідання відповідач свого представника не направив, про місце, час та дату розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши матеріали справ, суд дійшов висновка, які мотивує наступним чином.

Судом вставлено, що постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Київській області від 19 жовтня 2017 року відкрито виконавче провадження № 54942871 у справі №357/6079/17 за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківського об'єднаного УПФУ Київської області про зобов'язання вчинити певні дії. Постановою суду від 13 липня 2017 року зобов'язано УПФУ здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.05.2017 року, відповідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та постанови КМУ від 09.12.2015 року №1013, у розмірі 80% заробітної плати, вказаної у довідці прокуратури Київської області від 15.12.2016 року без обмеження граничним розміром.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2017 року вказана постанова залишена без змін.

На виконання вказаної постанови 05.10.2017 року УПФУ було перераховано пенсію, що підтверджується розпорядженням №812790 від 05.10.2017 року.

Листом № 21707/17 від 26.10.2017 року державного виконавця було повідомлено, що постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.07.2017 року та Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2017 року Управлінням була перерахована пенсія ОСОБА_1 у добровільному порядку.

Вирішуючи по суті даний спір, суд виходить з наступного.

Так, згідно з п.5 ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої цієї статті, в т. ч. рішень у справах щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Відповідно до ч.1 ст.181 КАС України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

За ч.3 цієї статті відповідачем у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

В ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 1 ст.28 Закону передбачено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Представник позивача як на підставу для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження посилається на те, що рішення суду було добровільно виконано УПФУ ще до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

В матеріалах справи є докази виконання УПФУ постанови суду до відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Судом враховуються, що за ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Постанова суду у справі №357/6079/17 була виконана боржником добровільно.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід'ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового розгляду.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Державний виконавець, отримавши виконавчий документ на примусове виконання судового рішення, не звернув увагу на те, що воно вже фактично виконано, тому для застосування заходів примусового характеру органом ДВС для примусового виконання рішення підстав немає.

Відповідно до ч.2 ст.181 КАС України позовну заяву у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Позивач копію оскаржуваної постанови одержав 25 жовтня 2017 року, про що підтверджується копією супровідного листа органу ДВС. До суду з даним позовом позивач звернувся 03.11.2017 року, про що свідчить відповідний штемпель суду про надходження позовної заяви. Таким чином, позивач строк звернення до суду для оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження не пропустив.

Отже, обставини викладені позивачем у поданій позовній заяві знайшли своє підтвердження, тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.124, 129 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.2,17,18,70, 159-163, 181, 185,186 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 19.10.2017 року про відкриття виконавчого провадження №54942871 у справі №357/6079/17 про перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Б. І. Кошель