Справа № 813/3850/17
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2017 року № 813/3850/17

о 10 год., 14 хв. м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Палюк М.М., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу № 813/3850/17 за адміністративним

позовом ОСОБА_1, представник не прибув
до Головного управління ДФС у Львівській області, представник не прибув
про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Львівській області в якому просив визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач не згідний із спірним рішенням відповідача, та вважає його протиправним.

Статтею 3 Бюджетного кодексу України визначено, що бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31грудня того ж року.

Позивач зазначає що 2017 рік це плановий період, а 2018 рік вже бюджетний період. Відтак, застосування контролюючим органом положень ухвали Львівської міської ради № 1471 від 09.02.2017 року з метою оподаткування, могло мати місце не раніше наступного бюджетного періоду, тобто не раніше 2018 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала суду додаткові пояснення, просила адміністративний позов задоволити повністю.

Позиція відповідача викладена в запереченні на позовну заяву, вважає позовні вимоги позивача безпідставними та такими що не підлягають задоволенню з підстав, що з 01.01.2015 року набрала чинності стаття 267 ПК України «Транспортний податок», якою введено в дію новий місцевий податок. Згідно п.п. 267.2.1. п. 267.2. ст. 267 ПК України, об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Відповідач зазначає, що позивач не оскаржує обєкт оподаткування, а отже визнає його таким, що встановлення відповідно до чинного законодавства.

Представник відповідача в судовому засідання проти позову заперечив, надав суду додаткові пояснення, просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Безпосередньо, всебічно, повно та обєктивно дослідивши наявні у справі докази, давши їм оцінку, суд встановив:

07.07.2017 року відповідачем прийнято податкове повідомлення рішення № 352544-16, яким згідно п.п. 54.3.3. п. 54.3. ст. 54 ПК України та п.п. 267.6.2. п. 267.6. ст. 267 ПК України, позивачу визначено суму податкового зобовязання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб в сумі 25000,00 грн.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, Бюджетним кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно п.п. 267.1.1. п. 267.1. ст. 267 ПК України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Згідно п.п. 267.2.1. п. 267.2. ст. 267 цього ж Кодексу, об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального.

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального.

Згідно п.п. 267.6.2. п. 267.6. ст. 267 цього ж Кодексу, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Щодо об'єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об'єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Нарахування податку та надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень про сплату податку фізичним особам - нерезидентам здійснюють контролюючі органи за місцем реєстрації об'єктів оподаткування, що перебувають у власності таких нерезидентів.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Згідно ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього ж Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд.

Судом враховуються позовні вимоги позивача, оскільки спірне рішення винесено відповідачем 07.07.2017 року, тобто з порушенням строку встановленого п.п. 267.6.2. п. 267.6. ст. 267 ПК України - податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Крім цього, відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів, що середньоринкова вартість вищевказаного транспортного засобу станом до 01.07.2017 року становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно спірне рішення є протиправним і підлягає скасуванню.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Докази подані позивачем не переконують в обґрунтованості позовних вимог.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а відтак зобовязані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень, що позивачем зроблено не було.

Таким чином, з врахуванням змісту ст. 162 КАС України, позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними і скасування податкового повідомлення рішення, підлягає задоволенню повністю.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 159-163, 167 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задоволити повністю.

2. Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДФС у Львівській області № 352544-16 від 07.07.2017 року.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Львівській області на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, площа СоборнаАДРЕСА_1, м. Львів) 640,00 грн. сплаченого судового збору.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанова складена в повному обсязі 18.12.2017 року.

Суддя Гавдик З.В.