Справа № 816/870/17
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2017-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/870/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сич С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Костіної А.В.,

представника позивача - Пшеничного О.Л.,

представника відповідача - Гаспаряна С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вєлєна-Торг" до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

31 травня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Вєлєна-Торг" (надалі - ТОВ "Вєлєна-Торг", позивач) звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі - ГУ ДФС у Полтавській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20.01.2017 №.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 20.01.2017 № винесене ГУ ДФС у Полтавській області за результатами проведеної відповідачем позапланової документальної виїзної перевірки ТОВ "Вєлєна-Торг" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 30.06.2016 у зв'язку з отриманням ухвали слідчого судді Крюківського районного суду Кременчука Дядечка І.І. від 11.11.2016, що набрала форму акта від 14.12.2016 №587/16-31-14-04-14/37467995. Вважає необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи висновки акта перевірки від 14.12.2016 №587/16-31-14-04-14/37467995 про порушення позивачем вимог пункту 185.1 статті 185, пункту 193.1 статті 193, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 201.4, 201.6, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України. Зазначає, що господарські операції позивача з ТОВ "Торенія", ТОВ "Фабенс", ПП "Холдинг-будпроект", ПП "Гарде плюс", ПП "Комір груп", ТОВ "Укрторгарт", ПП "Фебрус", ТОВ "Пальмір груп", ПП "Вайтома", ПП "Варрант-М" носили реальний характер та повністю відображені в бухгалтерському та податковому обліку на підставі первинних документів, оформлених у відповідності до чинного законодавства. Вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято з суттєвим порушенням приписів законодавства України без відповідних правових та фактичних підстав.

28 липня 2017 року до суду надійшли письмові заперечення проти позову (том 1 а.с. 112-120), в яких відповідач на підтвердження правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 20.01.2017 № посилається на висновки акта від 14.12.2016 №587/16-31-14-04-14/37467995 позапланової документальної виїзної перевірки ТОВ "Вєлєна-Торг" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 30.06.2016 у зв'язку з отриманням ухвали слідчого судді Крюківського районного суду Кременчука Дядечка І.І. від 11.11.2016. Зазначає, що господарські операції між позивачем ТОВ "Вєлєна-Торг" та ТОВ "Торенія", ТОВ "Фабенс", ПП "Холдинг-будпроект", ПП "Гарде плюс", ПП "Комір груп", ТОВ "Укрторгарт", ПП "Фебрус", ТОВ "Пальмір груп", ПП "Вайтома", ПП "Варрант-М" носили безтоварний характер та вказує, що позивачем не надано до перевірки всіх необхідних документів на підтвердження реальності здійснення господарських операцій із зазначеними вище контрагентами. Пояснює, що ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 26.08.2014 у справі № 758/9746/14-к ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України з підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України у зв'язку із закінченням строків давності. Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 07.10.2016 у справі № 756/8888/16-к ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205 КК України, та призначено йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі 2250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 38250 грн. Зазначає, що листом СУ ФР ГУ ДФС у Житомирській області від 05.12.2016 повідомлено, що ними здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000080, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.11.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212 КК України. Також посилається на протоколи допиту свідків, копії яких додано до письмових заперечень відповідача. Крім того, зазначає, що директор та головний бухгалтер ТОВ "Вєлєна-торг" відмовились підписати та отримати другий примірник акту у зв'язку з незгодою з його висновками, про що складено акт від 14.12.2016 № 546/16-31-14-04-14/37467995.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що ТОВ "Вєлєна-Торг" зареєстроване як юридична особа та зареєстроване платником податку на додану вартість з 23.08.2012, свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість № 200065192 (том 1 а.с.15).

У термін з 29.11.2016 по 07.12.2016 на підставі направлень на перевірку (том 9 а.с. 154, зворот а.с. 154) та наказів ГУ ДФС у Полтавській області від 24.11.2016 № 1633, від 02.12.2016 № 1669 (том 1 а.с. 121, зворот а.с. 121) посадовими особами ГУ ДФС у Полтавській області проведено позапланову документальну виїзну перевірку ТОВ "Вєлєна-Торг" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 30.06.2016 у зв'язку з отриманням ухвали слідчого судді Крюківського районного суду Кременчука Дядечка І.І. від 11.11.2016 (том 1 а.с. 123-125), за результатами якої складено акт від 14.12.2016 № 587/16-31-14-04-14/37467995 (том 1 а.с.19-58).

Перевіркою встановлено та зафіксовано в акті перевірки від 14.12.2016 №587/16-31-14-04-14/37467995, серед іншого, порушення позивачем пункту 185.1 статті 185, пункту 193.1 статті 193, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 201.4, 201.6, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в сумі 1417594 грн., в тому числі по періодах: червень 2013 року - 10200 грн., липень 2013 року - 18840 грн., серпень 2013 року - 90942 грн., вересень 2013 року - 28759 грн., жовтень 2013 року - 69067 грн., листопад 2013 року - 49021 грн., січень 2014 року - 2800 грн., вересень 2014 року - 81026 грн. жовтень 2014 року - 67349 грн., листопад 2014 року - 67348 грн., березень 2015 року - 52490 грн., квітень 2015 року - 78223 грн., травень 2015 року - 52327 грн., червень 2015 року - 103113 грн., липень 2015 року - 88840 грн., серпень 2015 року -140541 грн., вересень 2015 року - 119351 грн., жовтень 2015 року - 107223 грн., травень 2016 року - 56282 грн., червень 2016 року - 133852 грн. (том 1 а.с. 58).

Встановлені порушення відповідач обґрунтовує безтоварним характером господарських операцій позивача з контрагентами ТОВ "Торенія", ТОВ "Фабенс", ПП "Холдинг-будпроект", ПП "Гарде плюс", ПП "Комір груп", ТОВ "Укрторгарт", ПП "Фебрус", ТОВ "Пальмір груп", ПП "Вайтома", ПП "Варрант-М".

20.01.2017 ГУ ДФС у Полтавській області на підставі акту перевірки від 14.12.2016 №587/16-31-14-04-14/37467995 винесено податкове повідомлення-рішення від 20.01.2017 №, яким ТОВ "Вєлєна-Торг" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)" на загальну суму 1438456 грн., у тому числі: за податковими зобов'язаннями в сумі 1150765 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 287691 грн. (том 1 а.с.78, 123).

Рішенням ДФС України від 24.04.2017 № 8609/6/99-9911-01-02-25 про результати розгляду скарги позивача податкове повідомлення - рішення від 20.01.2017 № залишено без змін (том 1 а.с. 82-94).

Позивач не погодився з податковим повідомленням-рішенням ГУ ДФС у Полтавській області від 20.01.2017 №, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку оскаржуваному податковому повідомленню - рішенню від 20.01.2017 №, суд дійшов наступних висновків.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 185.1 статті 185 Податкового кодексу України встановлено, що об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

При цьому, підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно з пунктом 201.4 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

Відповідно до пункту 201.6 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Органи державної податкової служби за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Пунктом 201.8 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З огляду на викладені положення Податкового кодексу України, для отримання права сформувати податковий кредит із сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник податку на додану вартість повинен мати належно оформлені податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до частини 1 статті 138 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Зважаючи на зміст наведеної норми процесуального права та враховуючи, що вимоги заявленого позову полягають у визнанні протиправним та скасуванні податкового повідомлення-рішення, предметом доказування у даній справі мають бути саме обставини, які свідчать про обґрунтованість чи безпідставність його винесення та наявність чи відсутність порушень позивачем законодавчих приписів, тобто, реальність господарських операцій, що є підставою для виникнення права на формування податкового кредиту; добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій, а також реальність усіх даних, наведених у документах, що надають позивачу право на податковий кредит.

При цьому, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції. Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються, тощо.

Це підтверджується також правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у справах, пов'язаних з визначенням податкових зобов'язань з ПДВ та бюджетним відшкодуванням ПДВ, в яких Верховний Суд України звертає увагу на необхідність з'ясування судами при розгляді справ на те, чи мали операції з придбання та реалізації товарів (послуг) реальний характер, як перевозились і зберігались товари (чиїм транспортом, за чий рахунок, яким є розмір витрат, якою особою виконувались роботи чи надавались послуги, які матеріали використовувалися для виконання робіт), чи були такі операції взагалі можливі з урахуванням оперативності їх проведення та інше.

Як вбачається з акту перевірки від 14.12.2016 №587/16-31-14-04-14/37467995 позивачем включено до складу податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ "Торенія" у загальному розмірі 269629 грн., у тому числі по періодах: червень 2013 року - 10200 грн., липень 2013 року - 18840 грн., серпень 2013 року - 90942 грн., вересень 2013 року - 28759 грн., жовтень 2013 року - 69067 грн., листопад 2013 року - 49021 грн., січень 2014 року - 2800 грн. (том 1 а.с. 41-42).

Позивачем надано до суду копію договору купівлі-продажу №010912/3 від 01.09.2012, укладеного між позивачем (покупець) та ТОВ "Торенія" (продавець) (том 7 а.с.201-203), за умовами якого продавець зобов'язується продати нафтопродукти, а саме: Бітум нафтовий дорожній в'язкий БНД 60/90, 90/130, Мазут топковий М-100, М-40, Дизельне паливо, а покупець оплатити та прийняти товар, у відповідності до умов СРТ (Інкотермс 2000) та умов даного договору.

Якість товару повинна відповідати діючим ДСТУ, іншим чинним стандартам згідно законодавства України та ТУ на відповідний вид нафтопродуктів. Якість товару повинна бути підтверджена сертифікатом (паспортом) якості, оформлені належним чином та виданим відповідним уповноваженим органом (пункт 2.1 договору купівлі-продажу №010912/3 від 01.09.2012).

Пунктами 3.1, 3.2, 3.3 договору купівлі-продажу №010912/3 від 01.09.2012 визначено, що товар постачається покупцю по частково (товарними партіями), або в повному об'ємі автомобільним транспортом, дозволеним для транспортування, згідно з нормами та правилами, які діють на цей вид транспорту, залізничним транспортом чи самовивозом. Датою відвантаження вважається дата виписки товарно-транспортної накладної. Моментом передачі прав власності на товар покупцю вважається момент відвантаження товару та підписання відповідних документів.

Ціна товару включає вартість наливу (завантаження), ПДВ та всі інші податки, обов'язкові платежі, передбачені законодавством України та підтверджуються рахунками продався. Оплата за даним договором здійснюється національною валютою України -гривнею, шляхом поетапного, безготівкового перерахування грошових коштів замовника на поточний рахунок продавця протягом тридцяти календарних днів з дня отримання товару (пункт 4.1 та 4.2 договору купівлі-продажу №010912/3 від 01.09.2012).

Згідно пункту 7.1 договору купівлі-продажу №010912/3 від 01.09.2012 цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2013 року, а в частині взаєморозрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

ТОВ "Торенія" виписано позивачу податкові накладні, копії яких наявні у матеріалах справи (том 7 а.с. 215, 224, 234, 243, 247, 250; том 8 а.с. 10, 18, 25, 38, 42, 59, 65, 70, 73, 84, 90, 98, 105, 108, 116, 130, 137, 152, 155, 158, 178): № 238 від 21.06.2013 на адгезійну добавку VETFIX BE на загальну суму 17100 грн., у тому числі ПДВ - 2850 грн.; № 632 від 30.06.2013 на дизпаливо на загальну суму 44100 грн., у тому числі ПДВ - 7350 грн.; № 256 від 22.07.2013 на мазут топковий М100 на загальну суму 32940 грн., у тому числі ПДВ - 5490 грн.; № 257 від 22.07.2013 на адгезійну добавку VETFIX BE на загальну суму 17100 грн., у тому числі ПДВ - 2850 грн.; № 558 від 31.07.2013 на дизпаливо на загальну суму 63000 грн., у тому числі ПДВ - 10500 грн.; № 99 від 13.08.2013 на адгезійну добавку VETFIX BE на загальну суму 17100 грн., у тому числі ПДВ - 2850 грн.; № 196 від 22.08.2013 на адгезійну добавку VETFIX BE на загальну суму 17100 грн., у тому числі ПДВ - 2850 грн.; № 425 від 31.08.2013 на дизпаливо на загальну суму 84000 грн., у тому числі ПДВ - 14000 грн.; № 497 від 31.08.2013 на паливо пічне на загальну суму 309000 грн., у тому числі ПДВ - 51500 грн.; № 470 від 31.08.2013 на паливо пічне на загальну суму 118450 грн., у тому числі ПДВ - 19741 грн. 67 коп.; № 283 від 24.09.2013 на бітум нафтовий дорожній БНД 60/90 на загальну суму 65586 грн., у тому числі ПДВ - 10931 грн.; № 470 від 30.09.2013 на шину вантажну 385/65 R22,5 SP244 на загальну суму 33200 грн., у тому числі ПДВ - 5533 грн. 33 коп.; № 373 від 30.09.2013 на дизпаливо на загальну суму 42000 грн., у тому числі ПДВ - 7000 грн.; № 469 від 30.09.2013 на маточина, накладки гальмівні, пневморесора з стаканом, ремкомплект сідла, ремкомплект ПГУ, р-к підвіски кабіни, кран управління гальмівний, кран рівня полу кабіни, клапан компресора, корпус фари, фара противотуманна, накладки гальмівні 200*178*19,5/414, к-кт сальників маточини, підшипник роліковий КПП, кільце синхронізатора КПП на загальну суму 28730 грн., у тому числі ПДВ - 4788 грн. 33 коп.; № 159 від 14.10.2013 на бітум нафтовий дорожній БНД 60/90 на загальну суму 135696 грн., у тому числі ПДВ - 22616 грн.; № 160 від 16.10.2013 на адгезійну добавку VETFIX BE на загальну суму 17100 грн., у тому числі ПДВ - 2850 грн; № 302 від 24.10.2013 на паливо пічне на загальну суму 137505 грн., у тому числі ПДВ - 22917 грн. 50 коп.; №362 від 28.10.2013 на шину вантажну 385/65 R22,5 SP244, шину вантажну 385/65 R22,5 SP249 на загальну суму 55800 грн., у тому числі ПДВ - 9300 грн.; № 363 від 30.10.2013 на бітум нафтовий дорожній БНД 60/90 на загальну суму 33500 грн., у тому числі ПДВ - 5583 грн. 33 коп.; №364 від 31.10.2013 на шину вантажну 315/80 R22,5 М729 D BS на загальну суму 34800 грн., у тому числі ПДВ - 5800 грн.; № 152 від 14.11.2013 на адгезійну добавку VETFIX BE на загальну суму 17100 грн., у тому числі ПДВ - 2850 грн.; № 506 від 29.11.2013 на паливо пічне на загальну суму 154048 грн., у тому числі ПДВ - 25674 грн. 67 коп.; №846 від 29.11.2013 на амортизатор кабіни, маточина, к-кт сальників маточини, комплект пильників гальмівного барабану, кран управління гальмівний, диск зчеплення, кільце синхронізатора КПП, підшипник вижимний, клапан компресора, накладки гальмівні, пневморесора з стаканом на загальну суму 41080 грн., у тому числі ПДВ - 6846 грн. 67 коп.; № 847 від 30.11.2013 на акумулятор 6CT-225 A3 MF72512 ATLAS 00507 на загальну суму 22500 грн., у тому числі ПДВ - 3750 грн.; № 848 від 30.11.2013 на шину вантажну 315/80 R22,5 М729 D BS, шину вантажну 385/65 R22,5 R249 на загальну суму 59400 грн., у тому числі ПДВ - 9900 грн.; № 424 від 31.01.2014 на дизпаливо на загальну суму 16800 грн., у тому числі ПДВ - 2800 грн.

На підтвердження фактичного отримання придбаного у ТОВ "Торенія" товару позивачем надано до суду: копії рахунків - фактур (том 7 а.с. 214, 223, 233, 242, 249; том 8 а.с.9, 17, 24, 37, 41, 58, 69, 71, 83, 89, 97, 104, 107, 115, 128, 150, 153, 156); копії видаткових накладних (том 7 а.с. 214, 223, 233, 242, 249; том 8 а.с. 9, 17, 24, 37, 41, 58, 64, 69, 72, 83, 89, 97, 104, 107, 115, 129, 136, 151, 154, 157, 177); копії товарно-транспортних накладних (том 7 а.с.216, 235, 244; том 8 а.с. 11, 19, 39, 40, 43, 60, 91, 99, 109, 138), копії сертифікатів відповідності та паспортів якості (том 7 а.с.204 - 213).

Як вбачається зі змісту податкових накладних, виписаних ТОВ "Торенія": №238 від 21.06.2013 (том 7 а.с.215), №257 від 22.07.2013 (том 7 а.с.243), №99 від 13.08.2013 (том 8 а.с.10), №196 від 22.08.2013 (том 8 а.с.18), №160 від 16.10.2013 (том 8 а.с.90), №152 від 14.12.2013 (том 8 а.с.130), - вказані податкові накладні складені ТОВ "Торенія" на підставі договору поставки від 20.06.2013 №200613/1.

Однак позивачем не надано до суду договору від 20.06.2013 №200613/1.

Також позивачем не надано до суду податкової накладної № 372 від 27.09.2013, яка досліджувалася відповідачем під час перевірки та відображена у акті перевірки (том 1 зворот а.с. 41).

Відповідно до частини 4 статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Частиною 1, 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Однак, видаткові накладні, копії яких наявні у матеріалах справи, у порушення частини 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" не містять посади особи, відповідальної за здійснення господарської операції і правильність її оформлення з боку одержувача товару.

В пункті 1.1 договору купівлі-продажу №010912/3 від 01.09.2012 передбачено, що продавець зобов'язується продати нафтопродукти, а саме: Бітум нафтовий дорожній в'язкий БНД 60/90, 90/130, Мазут топковий М-100, М-40, Дизельне паливо, а покупець оплатити та прийняти товар, у відповідності до умов СРТ (Інкотермс 2000) та умов даного договору.

Водночас, в податкових накладних, виписаних на підставі вказаного договору: №497 від 31.08.2013 (том 8 а.с.38), №470 від 31.08.2013 (том 8 а.с.42), №302 від 24.10.2013 (том 8 а.с.98), №506 від 29.11.2013 (том 8 а.с.137) у графі "номенклатура товарів/послуг продавця" зазначено - паливо пічне.

Відповідно до пункту 11.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 р. N 363 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 р. за N 128/2568 (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, надалі - Правила № 363), основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля.

Згідно пункту 11.3 Правил № 363 дорожній лист вантажного автомобіля є документом, без якого перевезення вантажів не допускається.

Відповідно до пунктів 11.4, 11.5 Правил № 363 оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля.

Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі екземпляри товарно-транспортної накладної підписом і при необхідності печаткою (штампом).

Позивачем не надано до суду товарно-транспортних накладних або дорожніх листів на підтвердження факту перевезення запасних частин від ТОВ "Торенія" до позивача.

Порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, визначено Інструкцією, затвердженою наказом Міністерства палива та енергетики, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку, Державного комітету з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 № 281/171/578/155 (надалі - Інструкція).

Відповідно до Розділу 1 Інструкції ця Інструкція встановлює єдиний порядок організації та виконання робіт, пов'язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти (далі - нафта) і нафтопродуктів.

Ця Інструкція поширюється на всі класи, типи, групи і види нафти та типи, марки і види (залежно від масової частки сірки) нафтопродуктів.

Вимоги цієї Інструкції є обов'язковими для всіх суб'єктів господарювання (підприємств, установ, організацій та фізичних осіб - підприємців), що займаються хоча б одним з таких видів економічної діяльності, як закупівля, транспортування, зберігання і реалізація нафти і нафтопродуктів на території України (далі - підприємства).

Відповідно до п. 5.1.1 Інструкції приймання нафти і нафтопродуктів за кількістю здійснюється відповідно до вимог цієї Інструкції та договорів постачання, купівлі-продажу тощо (далі - договір).

Пунктами 5.4.1-5.4.3 Інструкції встановлено, що перевезення нафтопродуктів автомобільним транспортом здійснюється згідно з Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Мінтрансу України від 14 жовтня 1997 року N 363, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за N 128/2568, та ГОСТ 27352-87 "Автотранспортные средства для заправки и транспортирования нефтепродуктов. Типы, параметры и общие технические требования".

З прибуттям нафтопродуктів до вантажоодержувача в автоцистерні перевіряється наявність і цілісність пломб, технічний стан автоцистерни, відповідність об'єму і густини нафтопродукту в автоцистерні об'єму і густині, зазначеним у товарно-транспортній накладній на відпуск нафтопродуктів (нафти) за формою N 1-ТТН (нафтопродукт) (далі ТТН) (додаток 3), відповідність найменування, марки і виду (залежно від масової частки сірки) нафтопродукту, зазначених у ТТН і паспорті якості на відвантажений нафтопродукт. Відповідність густини нафтопродукту під час відвантаження та приймання визначається після її приведення до температури 20°C відповідно до ГОСТ 3900.

Маса нафтопродукту в автоцистерні визначається зважуванням на автомобільних вагах або об'ємно-масовим методом.

Маса нафтопродуктів, розфасованих у тару, визначається зважуванням на вагах або за трафаретами на тарі (якщо нафтопродукти в заводській упаковці). Про прийнятий нафтопродукт матеріально відповідальна особа складає акт за своїм підписом, підписами водія та представника одержувача чи відправника із зазначенням їх прізвищ і посад.

Підпунктом 7.5.6 п. 7.5 Інструкції передбачено, що відпуск нафти і нафтопродуктів до мір повної місткості та нафтопродуктів, розфасованих до тари, оформлюється ТТН у чотирьох примірниках, з яких:

перший - залишається у товарного оператора вантажовідправника і є первинним документом складського обліку з подальшим здаванням до бухгалтерської служби підприємства;

другий - використовується водієм як перепустка під час виїзду з підприємства, а після виїзду - залишається в охорони підприємства з подальшим здаванням до бухгалтерської служби підприємства;

третій та четвертий - засвідчені підписом представника вантажоодержувача та відміткою про час виїзду з підприємства - передаються перевізнику. При цьому третій примірник є супровідним документом вантажу і після його здавання передається вантажоодержувачу. Четвертий примірник передається експедитору (водію) і є підставою для обліку транспортної роботи.

Бланки ТТН на підприємстві є документами суворої звітності.

При цьому, форма товарно-транспортної накладної № 1-ТТН (нафтопродукт) є додатком № 3 до Інструкції.

Відповідно до п.п. 7.5.7, 7.5.8 п. 7.5 Інструкції ТТН на вивезення нафти або нафтопродуктів автотранспортом вантажоодержувача оформлюється на підставі довіреності вантажоодержувача, а під час постачання вантажовідправником - на підставі подорожнього листа автотранспортного підприємства.

Відпуск нафти або нафтопродуктів здійснюється в день оформлення ТТН за наявності усіх її примірників.

У ТТН оператор зазначає номер резервуара, з якого відпущено нафту або нафтопродукт, розписується в ній і здає для оформлення. У ТТН зазначаються найменування, марка та вид нафти або нафтопродукту, об'єм, маса, густина і температура, за якої визначалась густина, а також дата і час виїзду автоцистерни з підприємства.

Однак, у наявних матеріалах справи копіях товарно-транспортних накладних на відпуск нафтопродуктів (нафти) у порушення вимог Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку, Державного комітету з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 № 281/171/578/155, не заповнені графи "номер резервуара", "об'єм нафтопродукту (нафти), дм3", "густина нафтопродукту (нафти), кг/м3", "температура нафтопродукту (нафти), С".

Згідно з п. 6.1 Інструкції на всіх підприємствах ведеться облік нафти і нафтопродуктів із записом у журналі реєстрації проведення вимірювань нафтопродуктів (нафти) у резервуарах за формою N 7-НП (додаток 6) (на НПЗ у спеціальних регістрах складського обліку) для кожного резервуара з відображенням усіх технологічних операцій, що здійснюються кожною зміною.

Для підприємств, укомплектованих для зберігання світлих нафтопродуктів винятково резервуарами місткістю до 100 м3, ведення обліку для кожного резервуара не є обов'язковим. Відображення технологічних операцій ведеться за марками нафтопродукту.

Сторінки журналу нумеруються, шнуруються і скріплюються печаткою та підписом керівника підприємства (організації).

Відповідно до п. 14.4 Інструкції матеріально відповідальні особи підприємств (за винятком НПЗ) ведуть кількісний облік нафти та нафтопродуктів у товарній книзі кількісного руху нафтопродуктів (нафти) за формою N 31-НП (додаток 34), у якій зазначаються надходження і відпуск нафтопродуктів за день, а також їх залишки на кінець дня.

Для посилення контролю за станом приймання, зберігання, відпуску та обліку нафти та нафтопродуктів матеріально відповідальні особи ведуть журнал обліку надходження нафти і нафтопродуктів за формою N 6-НП і журнал вимірювання нафти і нафтопродуктів у резервуарах за формою N 7-НП.

Згідно п. 14.6 Інструкції кількість нафти і нафтопродуктів, що приймаються для зберігання під час надходження їх залізничним транспортом, визначається на підставі актів приймання нафти або нафтопродуктів за кількістю за формою N 5-НП, а під час надходження автомобільним транспортом - на підставі ТТН. У разі відсутності нестач понад норми природних втрат допускається оформлення приймання нафтопродуктів за кількістю актами інших форм з використанням автоматичних систем оброблення інформації.

Рух нафти і нафтопродуктів у резервуарах за добу фіксується матеріально відповідальними особами в журналі реєстрації проведення вимірювань нафтопродуктів (нафти) у резервуарах за формою N 7-НП з урахуванням пункту 14.4 цієї Інструкції. Рух облікових залишків за марками нафти та нафтопродуктів фіксується матеріально відповідальними особами в товарній книзі кількісного руху нафтопродуктів (нафти) за формою N 31-НП, у тому числі окремо щодо кожного власника нафти та нафтопродукту.

Вищезазначені документи обліку мають бути пронумеровані, прошнуровані, засвідчені підписом керівника та печаткою підприємства.

Проте, позивачем не надано до суду журнал реєстрації проведення вимірювань нафтопродуктів (нафти) у резервуарах за формою N 7-НП, журнал обліку надходження нафти і нафтопродуктів за формою N 6-НП, товарну книгу кількісного руху нафтопродуктів (нафти) за формою N 31-НП.

Надані позивачем копії накладних на внутрішнє переміщення, актів списання, карток обліку витрат дизпалива автомобілем не є беззаперечним доказом того, що зазначений у них товар, отриманий позивачем саме від ТОВ "Торенія".

Суд не бере до уваги надані позивачем копії фіскальних чеків (том 7 а.с. 225, 251-252, том 8 а.с. 26-27), оскільки у вказаних фіскальних чеках зазначені інші суб'єкти господарювання, а не ТОВ "Торенія".

Висновком № 1033-1040/1041-1138 судово-технічної експертизи документів та судово-почеркознавчої експертизи за матеріалами кримінального провадження № 0000001, складеним 29.09.2017, підтверджено, що підписи у відповідних графах "виписав", "Від постачальника", "ОСОБА_3В." у документах:

- договір купівлі-продажу № 200613/1 від 20.06.2013 між ТОВ "Торенія" та ТОВ "Вєлєна-торг";

- договір купівлі-продажу № 020913/1 від 02.09.2013 між ТОВ "Торенія" та ТОВ "Вєлєна-торг";

- рахунок-фактура ТОВ "Торенія" № СФ-0000022 від 14.11.2013;

- видаткова накладна ТОВ "Торенія" № РН-0000022 від 14.11.2013;

- рахунок-фактура ТОВ "Торенія" № СФ-000024 від 29.11.2013;

- видаткова накладна ТОВ "Торенія" № РН-0000024 від 29.11.2013;

- рахунок-фактура ТОВ "Торенія" № СФ-0000023 від 29.11.2013;

- видаткова накладна ТОВ "Торенія" № РН-0000023 від 29.11.2013;

- товарно-транспортна накладна ТОВ "Торенія" № 16 від 29.11.2013 (2 екземпляра);

- рахунок-фактура ТОВ "Торенія" № СФ-0000026 від 30.11.2013;

- видаткова накладна ТОВ "Торенія" № РН-0000026 від 30.11.2013;

- рахунок-фактура ТОВ "Торенія" № СФ-0000025 від 30.11.2013;

- видаткова накладна ТОВ "Торенія" № РН-0000025 від 30.11.2013;

- рахунок-фактура ТОВ "Торенія" № СФ-0000001 від 31.01.2014;

- видаткова накладна ТОВ "Торенія" № РН-0000001 від 31.01.2014;

- податкова накладна ТОВ "Торенія" № 424 від 31.01.2014;

- податкова накладна ТОВ "Торенія" № 152 від 14.11.2013;

- податкова накладна ТОВ "Торенія" № 506 від 29.11.2013;

- податкова накладна ТОВ "Торенія" № 846 від 29.11.2013;

- податкова накладна ТОВ "Торенія" № 847 від 30.11.2013;

- податкова накладна ТОВ "Торенія" № 848 від 30.11.2013,

виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів не ОСОБА_3, а іншою особою (особами). (том 9 а.с. 163-217).

У протоколі допиту свідка ОСОБА_3 від 14.04.2016, серед іншого зазначено, що він жодної діяльності як директор ТОВ "Торенія" ніколи не вів, з якою метою воно було створено йому не відомо. Печатки підприємства ТОВ "Торенія" він не отримував та взагалі ніколи її не бачив. Жодних фінансово-господарських операцій від ТОВ "Торенія" він не проводив, жодних фінансово-господарських документів він не складав та не підписував, податковий та бухгалтерський облік не вів, податкову звітність не складав, не підписував та не подавав (том 1 а.с. 151-157).

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 26.08.2014 у справі № 758/9746/14-к, яка набрала законної сили 03.09.2014, клопотання прокурора прокуратури Києво-Святошинського району Київської області Богданова Є.А. задоволено. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст.205 КК України з підстав передбачених п.1 ч.1 ст.49 КК України у зв'язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 - закрито.

В ухвалі Подільського районного суду міста Києва від 26.08.2014 у справі № 758/9746/14-к зазначено: "Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 вчинив злочин невеликої тяжкості, за який передбачено покарання менш суворе ніж обмеження волі, з дня вчинення якого пройшло більше двох років, йому зрозуміло суть та підстави звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав. Він наполягає на задоволенні клопотання прокурора. За таких обставин ОСОБА_3 може бути звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст.205 КК України у зв»язку із закінченням строків давності." (том 1 а.с. 149-150).

За змістом статті 205 Кримінального кодексу України фіктивним підприємництвом є створення або придбання суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності або здійснення видів діяльності, щодо яких є заборона.

За змістом цієї норми злочинна діяльність особи, яка вчинила фіктивне підприємництво, не обмежується операціями з окремими суб'єктами господарювання, а охоплює всю діяльність та свідчить про використання фіктивного підприємства виключно з метою здійснення злочинної діяльності.

За правовою позицією Верховного Суду України, висловленою в постанові від 12.01.2016 у справі за позовом науково-виробничого приватного підприємства "Пласт" до державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 1 грудня 2015 року справа № 21-3788а15.

Відповідно до приписів частини 1, 2 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином, статус контрагента позивача ТОВ "Торенія" як фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, тому господарські операції цього підприємства з ТОВ "Вєлєна-торг" не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Суд зазначає, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на віднесення до податкового кредиту сум витрачених на придбання товарно-матеріальних цінностей (робіт, послуг) можуть створювати лише реально вчинені господарські операції з придбання товарів (робіт, послуг), що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, а не лише оформлення відповідних документів або рух грошових коштів на рахунках платників податку.

Підсумовуючи вищевикладене суд дійшов висновку про правомірність висновків акту перевірки про порушення позивачем п. 185.1 ст. 185, п. 193.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.4, п. 201.6, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем завищено податковий кредит та відповідно занижено податок на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ "Торенія" на загальну суму 269629 грн.

Суд зазначає, що з урахуванням приписів пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючим органом збільшено позивачу суму податкового зобов'язання по взаємовідносинах з ТОВ "Торенія" по податковій декларації з податку на додану вартість ТОВ "Вєлєна-торг" за січень 2014 року від 18.02.2014 на суму 2800 грн. та відповідно нараховано штрафні (фінансові) санкції на вказану суму в розмірі 700 грн., що підтверджується детальним розрахунком (том 1 зворот а.с. 126).

Як вбачається з акту перевірки від 14.12.2016 №587/16-31-14-04-14/37467995 позивачем включено до складу податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ "Фабенс" у загальному розмірі 81026 грн., у тому числі за вересень 2014 року - 81026 грн. (том 1 а.с. 42).

Позивачем надано до суду копію договору купівлі-продажу №2/9 від 01.09.2014, укладеного між ТОВ "Фабенс" (продавець) та позивачем (покупець) (том 3 а.с.112-114), за умовами якого продавець зобов'язується передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти і сплатити нафтопродукти, надалі -"товар", у відповідності з умовами договору і додатковими угодами до нього.

Номенклатура, кількість, умови постачання, форма і порядок оплати, ціна товару визначаються сторонами в додаткових угодах до договору (пункт 1.2 договору купівлі-продажу №2/9 від 01.09.2014). Пунктом 3.1 договору купівлі-продажу №2/9 від 01.09.2014 визначено, що якість товару, що поставляється, повинна відповідати технічним умовам (ТУ) і державним стандартам (ДСТУ), що діють на території України, і підтверджуватися паспортом (сертифікатом) якості заводу-виробника товару.

Відвантаження товару здійснюється на підставі заявок покупця і підписаних сторонами додаткових угод. Оплата здійснюється на підставі виставленого продавцем рахунку або на умовах, передбачених в додаткових угодах до договору (пункт 4.1, 5.2 договору купівлі-продажу №2/9 від 01.09.2014).

Згідно додатку №1 від 30.09.2014 до договору купівлі-продажу №2/9 від 01.09.2014 сторони прийшли до згоди про те, що згідно договору № 2/9 від 01.09.2014 продавець продає, а покупець купує товар у наступному асортименті, кількості та ціні: дизельне паливо в кількості 5800 л за ціною 16,70 грн. за тн загальною вартістю з ПДВ - 141950 грн. (том 3 а.с.115).

ТОВ "Фабенс" виписано позивачу податкову накладну №74 від 30.09.2014 на дизельне паливо на загальну суму 141950 грн., у тому числі ПДВ - 23658 грн. 33 коп. (том 3 а.с.118).

На підтвердження виконання умов договору купівлі-продажу №2/9 від 01.09.2014 позивачем надано до суду копії: рахунку - фактури № 86 від 30.09.2014 (том 3 а.с.116); видаткової накладної №Сн4 від 30.09.2014 (том 3 а.с.117), фіскальних чеків (том 3 а.с. 119-121).

Також Позивачем надано до суду копію договору № 35/9 від 12.09.2014, укладеного між позивачем (покупець) та ТОВ "Фабенс" (продавець) (том 3 а.с. 122), за умовами якого продавець зобов'язується передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити запасні частини в асортименті, надалі - "товар", відповідно до умов договору.

Номенклатура, кількість, ціна товару, умови поставки, форма і порядок оплати визначаються сторонами в письмовій або усній формі (пункт 1.2 договору №35/9 від 12.09.2014). Продавець зобов'язується передати у власність покупця товар відповідно до розділу 1.1 даного договору за умови оформлення відповідних рахунків, накладних, додаткових угод та інших документів, які є невід'ємною частиною договору (підпункт 2.1.1 пункту 2.1 договору №35/9 від 12.09.2014). Якість товару, що поставляється повинна відповідати технічним умовам (ТУ) і державним стандартам (ДСТУ), що діють на території України (пункт 3.1 договору №35/9 від 12.09.2014).

Пунктом 4.1 вказаного договору передбачено, що продавець забезпечує відвантаження товару протягом 10 днів з моменту надходження заявки від покупця і надання від місця призначення підтвердження про готовність прийняти вантаж. Інші терміни відвантаження можуть бути узгоджені в додатковій угоді до договору.

Оплата здійснюється на підставі виставленого продавцем рахунку або за умовами, передбаченими в додатковій угоді до договору (пункт 5.2 договору №35/9 від 12.09.2014).

ТОВ "Фабенс" виписано позивачу податкову накладну №76 від 30.09.2014 на шину вантажну 385/65 R22,5 R168T BS у кількості 8 шт. та на шину вантажну 315/80 R22,5 М729D BS у кількості 16 шт. на загальну суму 206256 грн., у тому числі ПДВ - 34376 грн. (том 3 а.с.125), а також податкову накладну №75 від 30.09.2014 на шину вантажну 385/65 R22,5 R164 у кількості 8 шт. та шину вантажну 385/65 R22,5 R168T BS у кількості 8 шт. на загальну суму 137952 грн., у тому числі ПДВ - 22992 грн. (том 3 а.с.128).

На підтвердження виконання умов договору №35/9 від 12.09.2014 позивачем надано до суду копії наступних документів: рахунку - фактури № 88 від 30.09.2014 (том 3 а.с.123), рахунку - фактури № 87 від 30.09.2014 (том 3 а.с.126); видаткової накладної №Сн6 від 30.09.2014 (том 3 а.с.124), видаткової накладної №Сн5 від 30.09.2014 (том 3 а.с.127).

Висновком № 1033-1040/1041-1138 судово-технічної експертизи документів та судово-почеркознавчої експертизи за матеріалами кримінального провадження № 0000001, складеним 29.09.2017, підтверджено, що підписи у графах "ОСОБА_4" документів:

- договір купівлі-продажу № 2/9 від 01.09.2014 між ТОВ "Фабенс" та ТОВ "Вєлєна-торг";

- договір купівлі-продажу № 35/9 від 12.09.2014 між ТОВ "Фабенс" та ТОВ "Вєлєна-торг";

- додаток № 1 від 30.09.2014 до договору купівлі-продажу № 2/9 від 01.09.2014 між ТОВ "Фабенс" та ТОВ "Вєлєна-торг";

- рахунок-фактура ТОВ "Фабенс" № 88 від 30.09.2014;

- видаткова накладна ТОВ "Фабенс" № Сн6 від 30.09.2014;

- рахунок-фактура ТОВ "Фабенс" № 87 від 30.09.2014;

- видаткова накладна ТОВ Фабенс" № Сн5 від 30.09.2014;

- рахунок-фактура ТОВ "Фабенс" № 86 від 30.09.2014;

- видаткова накладна ТОВ "Фабенс" № Сн4 від 30.09.2014;

- податкова накладна ТОВ "Фабенс" № 74 від 30.09.2014;

- податкова накладна ТОВ "Фабенс" № 76 від 30.09.2014;

- податкова накладна ТОВ "Фабенс" № 75 від 30.09.2014,

виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів не ОСОБА_4, а іншою особою (особами). (том 9 а.с. 163-217).

У протоколі допиту свідка ОСОБА_4 від 15.09.2016, серед іншого зазначено, що жодних документів ТОВ "Фабенс" та печатки даного підприємства в нього ніколи не було. Жодних інших документів з того моменту він не підписував від імені керівника ТОВ "Фабенс" в адресу ТОВ "Вєлєна-торг" та інших підприємств ніяких документів фінансово-господарської діяльності він не підписував, товарно-матеріальних цінностей на ТОВ "Вєлєна-торг" та інших підприємств він не поставляв. Жодних договорів з приводу фінансово-господарської діяльності ТОВ "Фабенс" та ТОВ "Вєлєна-торг" та іншими підприємствами він не укладав. Взагалі жодного відношення до фінансово-господарської діяльності ТОВ "Фабенс" на протязі 2014 року та по час надання цих показань він не мав та не має та нікого на це не уповноважував (том 1 а.с. 162-166).

Згідно правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду України від 5 березня 2012 року (справа № 21-421а11), податкові накладні, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані від імені осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності контрагентів платника податків, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним.

Аналогічний правовий висновок Верховного Суду України міститься в постанові Верховного суду України від 04.10.2016 у справі № 21-2187а16 за позовом державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (далі - ДП «Укрспирт») до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області (правонаступником якої є Броварська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Київській області; далі - ОДПІ, ДФС відповідно) про скасування податкового повідомлення-рішення.

Позивачем не надано до суду доказів на підтвердження факту перевезення товару від ТОВ "Фабенс" (м. Київ, том 10 а.с. 165-168) до позивача, а саме товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) форми № 1-ТТН (нафтопродукт), а також товарно-транспортних накладних або дорожніх листів на підтвердження факту перевезення запасних частин.

Також позивачем не надано до перевірки та до суду журнал реєстрації проведення вимірювань нафтопродуктів (нафти) у резервуарах за формою N 7-НП, журнал обліку надходження нафти і нафтопродуктів за формою N 6-НП, товарну книгу кількісного руху нафтопродуктів (нафти) за формою N 31-НП на підтвердження факту отримання та зберігання дизельного палива.

Суд не бере до уваги копії фіскальних чеків (том 3 а.с. 119-121), оскільки у вказаних фіскальних чеках зазначено інші суб'єкти господарювання, а не ТОВ "Фабенс".

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 07.10.2016 у справі № 1-кп/756/630/16, 756/8888/16-к, який набрав законної сили 07.11.2016, затверджено угоду від 16.03.2016 року про визнання винуватості між прокурором Шимко В.В. та підозрюваним ОСОБА_4 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.205 КК України, та призначено йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 2250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 38250 грн. (том 1 а.с. 147-148).

Відповідно до частини 4 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 07.10.2016 у справі № 1-кп/756/630/16, 756/8888/16-к, який набрав законної сили 07.11.2016, встановлено, що "незважаючи на те, що вказане підприємство зареєстровано в державних органах реєстраційної служби, як суб'єкт підприємницької діяльності юридична особа, ОСОБА_4 взяв участь у його придбанні не з метою здійснення господарської діяльності, передбаченої Статутом підприємства, а з метою прикриття незаконної діяльності інших осіб, тобто вчинив злочин у сфері господарської діяльності при наступних обставинах".

За змістом статті 205 Кримінального кодексу України фіктивним підприємництвом є створення або придбання суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності або здійснення видів діяльності, щодо яких є заборона.

За змістом цієї норми злочинна діяльність особи, яка вчинила фіктивне підприємництво, не обмежується операціями з окремими суб'єктами господарювання, а охоплює всю діяльність та свідчить про використання фіктивного підприємства виключно з метою здійснення злочинної діяльності.

За правовою позицією Верховного Суду України, висловленою в постанові від 12.01.2016 у справі за позовом науково-виробничого приватного підприємства "Пласт" до державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 1 грудня 2015 року справа № 21-3788а15.

Відповідно до приписів частини 1, 2 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином, статус контрагента позивача ТОВ "Фабенс" як фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, тому господарські операції цього підприємства з ТОВ "Вєлєна-торг" не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на віднесення до податкового кредиту сум витрачених на придбання товарно-матеріальних цінностей (робіт, послуг) можуть створювати лише реально вчинені господарські операції з придбання товарів (робіт, послуг), що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, а не лише оформлення відповідних документів або рух грошових коштів на рахунках платників податку.

Підсумовуючи вищевикладене суд дійшов висновку про правомірність висновків відповідача про порушення позивачем п. 185.1 ст. 185, п. 193.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.4, п. 201.6, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем завищено податковий кредит та відповідно занижено податок на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ "Фабенс" на загальну суму 81026 грн.

Як вбачається з акту перевірки від 14.12.2016 №587/16-31-14-04-14/37467995, позивачем включено до складу податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі податкової накладної, виписаної ПП "Холдинг-будпроект" у загальному розмірі 23233 грн. 33 коп., у тому числі за жовтень 2014 року - 23233 грн. 33 коп. (том 1 а.с. 42).

Позивачем надано до суду копію договору купівлі-продажу №10-15 від 01.10.2014 (том 2 а.с.133-135), за умовами якого продавець (ПП "Холдинг-будпроект") зобов'язується передати у власність покупця (ТОВ "Вєлєна-Торг"), а покупець зобов'язується прийняти і оплатити нафтопродукти, надалі - «товар», у відповідності з умовами договору і додатковими угодами до нього.

Номенклатура, кількість, умови постачання, форма і порядок оплати, ціна товару визначаються сторонами в додаткових угодах до договору (пункт 1.2 договору купівлі-продажу №10-15 від 01.10.2014). Пунктом 3.1 договору купівлі-продажу №10-15 від 01.10.2014 передбачено, що якість товару, що поставляється, повинна відповідати технічним умовам (ТУ) і державним стандартам (ДСТУ), що діють на території України і підтверджуються паспортом (сертифікатом) якості заводу-виробника товару.

Відвантаження товару здійснюється на підставі заявок покупця і підписаних сторонами додаткових угод (пункт 4.1 договору купівлі-продажу №10-15 від 01.10.2014). Оплата здійснюється на підставі виставленого продавцем рахунку або на умовах, передбачених в додаткових угодах до договору (пункт 5.2 договору купівлі-продажу №10-15 від 01.10.2014).

За умовами додатку №1 від 31.10.2014 до договору купівлі-продажу №10-15 від 01.10.2014 сторони прийшли до згоди про те, що згідно договору №10-15 від 01.10.2014 продавець продає, а покупець купує товар у наступному асортименті, кількості та ціні: дизельне паливо в кількості 8500 л за ціною 16,40 грн. за тн за загальною вартістю з ПДВ - 139400 грн. (том 2 а.с.139).

ПП "Холдинг-будпроект" виписано позивачу податкову накладну № 61 від 31.10.2014 на дизельне паливо на загальну суму 139400 грн., у тому числі ПДВ - 23233 грн. 33 коп. (том 2 а.с.138).

На підтвердження виконання умов вказаного вище договору позивачем надано до суду копію рахунку-фактури №82 від 31.10.2014 (том 2 а.с.136) та копію накладної №82 від 31.10.2014 (том 2 а.с.137).

Однак, позивачем не надано до суду доказів на підтвердження факту перевезення дизельного палива від ПП "Холдинг-будпроект" (м. Херсон, том 10 а.с. 169-174) до позивача, а саме товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) форми № 1-ТТН (нафтопродукт).

Також позивачем не надано до перевірки та до суду журнал реєстрації проведення вимірювань нафтопродуктів (нафти) у резервуарах за формою N 7-НП, журнал обліку надходження нафти і нафтопродуктів за формою N 6-НП, товарну книгу кількісного руху нафтопродуктів (нафти) за формою N 31-НП на підтвердження факту отримання та зберігання дизельного палива.

Витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджено, що серед видів діяльності ПП "Холдинг-будпроект" станом на 01.10.2014 та 31.10.2014 був відсутній такий вид діяльності як 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (том 10 а.с. 169-174).

Суд не бере до уваги надані позивачем копії фіскальних чеків (том 2 а.с. 140-142), оскільки у вказаних копіях фіскальних чеків зазначено інші суб'єкти господарювання, а не ПП "Холдинг-будпроект".

Надані позивачем копії накладних на внутрішнє переміщення, актів списання, карток обліку витрат дизпалива автомобілем (том 2 а.с. 143-148) не є беззаперечним доказом того, що зазначений у них товар отриманий саме від ПП "Холдинг-будпроект".

Таким чином, позивачем не надані первинні документи, які підтверджують фактичне здійснення господарської операції позивача, а саме докази на підтвердження фактичного відвантаження, перевезення, зберігання товару, а відтак, відсутні достатні підстави для відображення вказаних операції в бухгалтерському обліку.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що господарська операція - це дія або подія, що викликає зміни у структурі активів і зобов'язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, юридичний аспект вчинених господарських дій або подій не входить до складу поняття "господарська операція" (бухгалтерський чи економічний ефект).

Згідно з вимогами ст. 4 цього Закону одним із принципів бухгалтерського обліку є превалювання суті над формою, тобто операції обліковуються відповідно до їх суті, а не лише з урахуванням юридичної форми.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Таким чином, за умови відсутності фактичного здійснення господарських операцій позивача з ПП "Холдинг-будпроект", суд не бере до уваги надані позивачем копії накладних та податкових накладних.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що висновки перевірки про порушення позивачем п. 185.1 ст. 185, п. 193.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.4, п. 201.6, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України по взаємовідносинам з ПП "Холдинг-будпроект", в результаті чого позивачем завищено суму податкового кредиту та відповідно знижено податок на додану вартість на суму 23233 грн. 33 коп., - ґрунтуються на вимогах законодавства України.

Як вбачається з акту перевірки від 14.12.2016 №587/16-31-14-04-14/37467995 позивачем включено до складу податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі податкових накладних, виписаних ПП "Комір груп" у загальному розмірі 367115 грн., у тому числі по періодах: серпень 2015 року - 140541 грн.; вересень 2015 року - 119351 грн.; жовтень 2015 року - 107223 грн. (том 1 а.с. 44).

Позивачем надано до суду копію договору купівлі-продажу №23 від 01.08.2015, укладеного між ТОВ "Вєлєна-Торг" (покупець) та ПП "Комір груп" (продавець) (том 2 а.с.184-186), за умовами якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти нафтопродукти - бітум нафтовий дорожній (БНД 60/90), мазут топковий М-100, дизпаливо, надалі - «товар». Кількість та ціна на кожну партію товару обумовлюються продавцем та покупцем та підтверджуються виставленими рахунками-фактурами.

Згідно підпунктів 2.1.1 2.1.2 пункту 2.1 договору №23 від 01.08.2015 постачальник зобов'язується передати у власність покупця товар відповідно до пункту 1.1 даного договору з оформленням накладних, актів прийому-передачі товару, і інших документів. При передачі нафтопродуктів постачальник на вимогу покупця надає сертифікати відповідності з указаним найменуванням нафтопродуктів.

Відповідно до пункту 4.4 цього договору датою поставки товару вважається дата, зазначена у товарно-транспортній накладній.

Оплата здійснюється на підставі виставленого продавцем рахунку або за умовами, передбаченими у додатковій угоді до договору (пункт 5.2 договору №23 від 01.08.2015).

Крім того, позивачем надано до суду копію договору № 24 від 08.09.2015, укладеного між ТОВ "Вєлєна-Торг" (покупець) та ПП "Комір груп" (продавець) (том 2 а.с. 187-188), за умовами якого продавець зобов'язується передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити запасні частини в асортименті, надалі - «товар», відповідно до умов договору.

Продавець зобов'язується передати у власність покупця товар відповідно до розділу 1.1 даного договору за умови оформлення відповідних рахунків, накладних, додаткових угод та інших документів, які є невід'ємною частиною договору (підпункт 2.1.1 пункту 2.1 договору №24 від 08.09.2015).

Якість товару, що поставляється повинна відповідати технічним умовам (ТУ) і державним стандартам (ДСТУ), що діють на території України (пункт 3.1 договору №24 від 08.09.2015).

Пунктом 4.1 вказаного договору передбачено, що продавець забезпечує відвантаження товару протягом 10 днів з моменту надходження заявки від покупця і надання від місця призначення підтвердження про готовність прийняти вантаж. Інші терміни відвантаження можуть бути узгоджені в додатковій угоді до договору.

Оплата здійснюється на підставі виставленого продавцем рахунку або за умовами, передбаченими в додатковій угоді до договору (пункт 5.2 договору №24 від 08.09.2015).

ПП "Комір груп" виписано позивачу податкові накладні: №46 від 29.08.2015 на загальну суму 122728 грн., у тому числі ПДВ - 20454 грн. 67 коп.; №52 від 31.08.2015 на загальну суму 98520 грн., у тому числі ПДВ - 16420 грн.; №51 від 31.08.2015 на загальну суму 325380 грн., у тому числі ПДВ - 54230 грн.; №67 від 31.08.2015 на загальну суму 167000 грн., у тому числі ПДВ - 27833 грн. 34 коп.; №69 від 31.08.2015 на загальну суму 79820 грн., у тому числі ПДВ - 13303 грн. 35 коп.; №68 від 31.08.2015 на загальну суму 49800 грн, у тому числі ПДВ - 8299 грн. 99 коп.; №38 від 16.09.2015 на загальну суму 81300 грн., у тому числі ПДВ - 13550 грн.; №39 від 17.09.2015 на загальну суму 80045 грн., у тому числі ПДВ - 13340 грн. 83 коп.; №40 від 18.09.2015 на загальну суму 25880 грн., у тому числі ПДВ - 4313 грн. 33 коп.; №52 від 22.09.2015 на загальну суму 306588 грн., у тому числі ПДВ - 51098 грн.; №88 від 28.09.2015 на загальну суму 60805 грн., у тому числі ПДВ - 10134 грн. 17 коп.; №89 від 29.09.2015 на загальну суму 66990 грн., у тому числі ПДВ - 11165 грн.; №183 від 30.09.2015 на загальну суму 94500,00 грн., у тому числі ПДВ - 15750,00 грн (а.с.83 т.10); №37 від 06.10.2015 на загальну суму 311344 грн., у тому числі ПДВ - 51890 грн. 67 коп.; №57 від 08.10.2015 на загальну суму 311344 грн., у тому числі ПДВ - 51890 грн. 67 коп.; №71 від 12.10.2015 на загальну суму 20648 грн., у тому числі ПДВ - 3441 грн. 33 коп. (том 10 а.с. 66-89).

На підтвердження виконання умов вищезазначених договорів позивачем надано до суду копії видаткових накладних (том 2 а.с. 189, 194, 199, 204, 207, 208, 222, 232, 233, 234, 235, 236, 254, 259, 264) та копії товарно-транспортних накладних на відпуск нафтопродуктів (нафти) (том 2 а.с. 190, 195, 255, 260, 265).

Однак, видаткові накладні, копії яких наявні у матеріалах справи, у порушення частини 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" не містять посади особи, відповідальної за здійснення господарської операції і правильність її оформлення з боку одержувача товару.

Позивачем не надано до суду товарно-транспортних накладних або дорожніх листів на підтвердження факту перевезення запасних частин від ПП "Комір груп", місцезнаходженням якого станом на 01.08.2015 та на 12.10.2015 було м. Херсон, що підтверджується витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (том 10 а.с. 180-185)..

У наявних матеріалах справи копіях товарно-транспортних накладних на відпуск нафтопродуктів (нафти) у порушення вимог Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку, Державного комітету з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 № 281/171/578/155, не заповнені графи "номер резервуара", "об'єм нафтопродукту (нафти), дм3", "густина нафтопродукту (нафти), кг/м3", "температура нафтопродукту (нафти), С".

Висновком № 1033-1040/1041-1138 судово-технічної експертизи документів та судово-почеркознавчої експертизи за матеріалами кримінального провадження № 0000001, складеним 29.09.2017, підтверджено, що підписи у графах «Прийняв водій ОСОБА_7» документів:

-товарно-транспортна накладна ТОВ "Комір груп" № 57 від 08.10.2015;

-товарно-транспортна накладна ТОВ "Комір груп" № 51 від 31.08.2015,

виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів не ОСОБА_7, а іншою особою (особами).

Підписи у графах «Прийняв водій _ОСОБА_10» документів:

-товарно-транспортна накладна ТОВ "Комір груп" № 37 від 06.10.2015;

-товарно-транспортна накладна ТОВ "Комір груп" № 46 від 29.09.2015;

-товарно-транспортна накладна ТОВ "Комір груп" № 52 від 22.09.2015;

-товарно-транспортна накладна ТОВ "Комір груп" № 12 від 24.04.2015 (2 екземпляра),

виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів не ОСОБА_10, а іншою особою (особами). (том 9 а.с. 163-217).

Позивачем не надано до перевірки та до суду журнал реєстрації проведення вимірювань нафтопродуктів (нафти) у резервуарах за формою N 7-НП, журнал обліку надходження нафти і нафтопродуктів за формою N 6-НП, товарну книгу кількісного руху нафтопродуктів (нафти) за формою N 31-НП.

Надані позивачем копії накладних на внутрішнє переміщення, актів списання, карток обліку витрат дизпалива автомобілем не є беззаперечним доказом того, що зазначений у них товар отриманий саме від ПП "Комір груп". Суд також не бере до уваги надані позивачем копії фіскальних чеків (том 2 а.с. 205-206, 237-238), оскільки у вказаних копіях фіскальних чеків зазначено інші суб'єкти господарювання, а не ПП "Комір груп".

Суд зазначає, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на віднесення до податкового кредиту сум витрачених на придбання товарно-матеріальних цінностей (робіт, послуг) можуть створювати лише реально вчинені господарські операції з придбання товарів (робіт, послуг), що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, а не лише оформлення відповідних документів або рух грошових коштів на рахунках платників податку.

Підсумовуючи вищевикладене суд дійшов висновку про правомірність висновків контролюючого органу про порушення позивачем п. 185.1 ст. 185, п. 193.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.4, п. 201.6, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем завищено податковий кредит та відповідно занижено податок на додану вартість по взаємовідносинам з ПП "Комір груп" на загальну суму 367115 грн.

Як вбачається з акту перевірки від 14.12.2016 №587/16-31-14-04-14/37467995, позивачем включено до складу податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі:

- податкових накладних, виписаних ПП "Гарде плюс", у загальному розмірі 126498 грн. 50 коп., у тому числі по періодах: жовтень 2014 року - 44116 грн., листопад 2014 року - 67347 грн. 50 коп., квітень 2015 року - 15035 грн. (том 1 а.с. 43);

- податкових накладних, виписаних ПП "Фебрус", у загальному розмірі 17463 грн. 33 коп., у тому числі за липень 2015 року - 17463 грн. 33 коп. (том 1 а.с. 44);

- податкових накладних, виписаних ПП "Вайтома", у загальному розмірі 56282 грн., у тому числі за травень 2016 року - 56282 грн. (том 1 зворот а.с. 47);

- податкових накладних, виписаних ПП "Варрант-М", у загальному розмірі 58415 грн., у тому числі за червень 2016 року - 58415 грн. (том 1 зворот а.с. 48).

Позивачем надано до суду копію договору купівлі-продажу № 1025 від 27.10.2014, укладеного між ПП "Гарде плюс" (продавець) та ТОВ "Вєлєна-Торг" (покупець) (том 2 а.с.51-53), за умовами якого продавець зобов'язується передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти і сплатити нафтопродукти, надалі - "товар", у відповідності з умовами Договору і додатковими угодами до нього.

Номенклатура, кількість, умови постачання, форма і порядок оплати. ціна товару визначаються сторонами в додаткових угодах до договору (пункт 1.2 договору купівлі-продажу №1025 від 27.10.2014).

Пунктом 3.1 договору купівлі-продажу №1025 від 27.10.2014 визначено, що якість товару, що поставляється, повинна відповідати технічним умовам (ТУ) і державним стандартам (ДСТУ), що діють на території України, і підтверджуватися паспортом (сертифікатом) якості заводу-виробника товару.

Відвантаження товару здійснюється на підставі заявок покупця і підписаних сторонами додаткових угод. Оплата здійснюється на підставі виставленого продавцем рахунку або на умовах, передбачених в додаткових угодах до Договору (пункт 4.1, 5.2 договору купівлі-продажу №1025 від 27.10.2014).

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2015 року, а в частині взаєморозрахунків - до їх повного завершення. Якщо жодна із сторін не заявить про свої наміри розірвати або змінити договір за 30 днів до закінчення його дії, цей договір вважається пролонгованим на кожен наступний календарний рік (пункт 11.1 договору купівлі-продажу №1025 від 27.10.2014).

Згідно додатку №1 від 27.10.2014 до договору купівлі-продажу №1025 від 27.10.2014 сторони прийшли до згоди про те, що згідно договору № 1025 від 27.10.2014 продавець продає, а покупець купує товар у наступному асортименті, кількості та ціні: мазут топковий М-100 в кількості 25,330 тон за ціною 10450 грн. за тону на загальну суму 264698 грн. 50 коп. (том 2 а.с.56).

ПП "Гарде плюс" виписано позивачу податкову накладну № 92 від 27.10.2014 на мазут топковий М-100 на загальну суму 264698 грн. 50 коп., у тому числі ПДВ - 44116 грн. 42 коп. (том 2 а.с.58); №137 від 30.11.2014 на дизельне паливо на загальну суму 44000 грн., у тому числі ПДВ - 7333 грн. 33 коп. (том 2 а.с.91).

На підтвердження виконання умов вказаного вище договору позивачем надано до суду: копію рахунку - фактури №126 від 27.10.2014, копію видаткової накладної №126 від 27.10.2014, копію товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів №10 від 27.10.2014 (том 2 а.с. 54, 55, 57), копію рахунку-фактури № 196 від 30.11.2014, копію видаткової накладної № 196 від 30.11.2014, копії фіскальних чеків (том 2 а.с. 89-90, 92).

Також позивачем надано до суду копію договору про надання послуг № 1117 від 25.11.2014, укладеного між ПП "Гарде плюс" (виконавець) та ТОВ "Вєлєна-Торг" (замовник) (том 2 а.с. 68), за умовами якого в порядку і на умовах, визначених цим договором, замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання надавати послуги з сервісного технічного обслуговування, поточного та непередбачуваного ремонту (дрібний ремонт, діагностика, розвал сходження, заміна мастила, заміна фільтрів, заміна гальмівних колодок, очистка - промивка інжекторних систем транспортних засобів та інші роботи з технічного обслуговування) автотранспорту замовника, на станції технічного обслуговування виконавця.

Результати наданих послуг за цим договором підтверджується актом виконаних робіт, встановленого чинним законодавством зразку. Виконавець здійснює послуги, замовлені в заявці на обслуговування, поза чергою, за умови попередньої домовленості (пункти 1.2, 2.3 договору про надання послуг №1117 від 25.11.2014).

Ціна договору складається з суми усіх актів виконаних за цим договором робіт та рахунків фактур. Оплата за цим договором здійснюється протягом 3 днів з дати підписання сторонами акту виконаних робіт, за умови отримання від виконавця відповідного рахунку фактури (пункти 3.2 та 3.3 договору про надання послуг №1117 від 25.11.2014).

Згідно пункту 6.1 договору про надання послуг №1117 від 25.11.2014 договір набуває чинності з дати його укладення і діє до 31 грудня 2015 року (включно).

ПП "Гарде плюс" виписано позивачу податкову накладну №140 від 30.11.2014 на послуги по техобслуговуванню автомобілів, послуги по техобслуговуванню напівпричепів на загальну суму 59400 грн., у тому числі ПДВ - 9900 грн. (том 2 а.с.88).

На підтвердження виконання умов вказаного вище договору позивачем надано до суду: копію рахунку-фактури №197 від 30.11.2014, копію акту №197 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) без дати, копію заявки на обслуговування (том 2 а.с. 85-87).

Крім того, позивачем надано до суду копію договору № 1116 від 25.11.2014, укладеного між ПП "Гарде плюс" (продавець) та ТОВ "Вєлєна-Торг" (покупець) (том 2 а.с. 69-70), за умовами якого продавець зобов'язується передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити запасні частини в асортименті, надалі - "товар", відповідно до умов договору.

Номенклатура, кількість, ціна товару, умови поставки, форма і порядок оплати визначаються сторонами в письмовій або усній формі (пункт 1.2 договору №1116 від 25.11.2014). Пунктом 3.1 договору №1116 від 25.11.2014 передбачено, що якість товару, що поставляється повинна відповідати технічним умовам (ТУ) і державним стандартам (ДСТУ), що діють на території України.

Згідно пункту 4.1 цього договору продавець забезпечує відвантаження товару протягом 10 днів з моменту надходження заявки від покупця і надання від місця призначення підтвердження про готовність прийняти вантаж. Інші терміни відвантаження можуть бути узгоджені в додатковій угоді до договору.

Оплата здійснюється на підставі виставленого продавцем рахунку або за умовами, передбаченими в додатковій угоді до договору. Вартість товару узгоджується сторонами та вказується у рахунках на сплату (пункти 5.2 та 5.3 договору №1116 від 25.11.2014).

ПП "Гарде плюс" виписано позивачу податкові накладні, копії яких наявні у матеріалах справи: №86 від 26.11.2014 (том 2 а.с.73); № 110 від 28.11.2014 (том 2 а.с.78); №107 від 28.11.2014 (том 2 а.с.81); №114 від 29.11.2014 (том 2 а.с.84); № 151 від 30.04.2015 (том 10 а.с. 122), № 152 від 30.04.2015 (том 10 а.с. 123), № 150 від 30.04.2015 (том 10 а.с. 121).

Позивачем надано до суду копії рахунків-фактур (том 2 а.с.71, 76, 79, 82, 85) та копії видаткових накладних (том 2 а.с.72, 77, 80, 83, 106, 107, 108).

Позивачем надано до суду копію договору №3/7 від 01.07.2015, укладеного між ТОВ "Вєлєна-Торг" (покупець) та ПП "Фебрус" (продавець) (том 2 а.с.156), за умовами якого продавець зобов'язується продати та передати у власність покупця мазут топковий М-100, Бітум нафтовий дорожній БНД 60/90, 90/130, Дизпаливо (надалі - товар), а покупець зобов'язується прийняти товар від покупця та оплатити його загальну вартість на умовах цього договору

Кількість та ціна партії товару узгоджується згідно домовленості сторін та підтверджується в видатковій накладній. Якість товару повинна відповідати лабораторному аналізу, проведеному при прийнятті товару на склад покупця (пункти 2.1 та 2.2 договору №3/7 від 01.07.2015/). Згідно пункту 3.1 цього договору датою передачі товару вважається дата , вказана у видатковій накладній та/чи в товарно-транспортній накладній. Розрахунки між сторонами здійснюються в українській національній валюті - гривнях. Вид розрахунків - безготівковий у формі платіжного доручення (пункт 5.1 договору №3/7 від 01.07.2015).

ПП "Фебрус" виписано позивачу податкову накладну №154 від 31.07.2015 на дизпаливо на загальну суму 72000 грн., у тому числі ПДВ - 12000 грн. (том 10 а.с.93).

На підтвердження виконання умов договору №3/7 від 01.07.2015 позивачем надано до суду копію видаткової накладної №154 від 31.07.2015 (том 2 а.с.157), копії фіскальних чеків (том 2 а.с. 158-159).

Також позивачем надано до суду копію договору № 15/7 від 27.07.2015, укладеного між ПП "Фебрус" (продавець) та ТОВ "Вєлєна-Торг" (покупець) (том 2 а.с. 160), за умовами якого продавець зобов'язується передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити запасні частини в асортименті, надалі - «товар», відповідно до умов договору. Згідно з пунктами 1.2, 3.1 договору №15/7 від 27.07.2015 номенклатура, кількість, ціна товару, умови поставки, форма і порядок оплати визначаються сторонами в письмовій або усній формі. Якість товару, що поставляється повинна відповідати технічним умовам (ТУ) і державним стандартам (ДСТУ), що діють на території України.

ПП "Фебрус" виписано позивачу податкову накладну № 152 від 31.07.2015 на шину 385/65 R22,5 BS в кількості 2 шт. на загальну суму 32780 грн., у тому числі ПДВ - 5463 грн. 33 коп. (том 10 а.с.92).

На підтвердження виконання умов договору №15/7 від 27.07.2015 позивачем надано до суду копію видаткової накладної №152 від 31.07.2015 (том 2 а.с.161).

На підтвердження здійснення господарських операцій з ПП "Вайтома" позивачем надано до суду копію договору №5/12 від 25.05.2016, укладеного між ПП ПП "Вайтома" (продавець) та ТОВ "Вєлєна-Торг" (покупець) (том 3 а.с.75), за умовами якого продавець зобов'язується передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити запасні частини в асортименті, надалі - «товар», відповідно до умов договору.

Продавець зобов'язується передати у власність покупця товар відповідно до розділу 1.1 даного договору за умови оформлення відповідних рахунків, накладних, додаткових угод та інших документів, які є невід'ємною частиною договору (підпункт 2.1.1 пункту 2.1 договору №5/12 від 25.05.2016). Якість товару, що поставляється повинна відповідати технічним умовам (ТУ) і державним стандартам (ДСТУ), що діють на території України (пункт 3.1 договору №5/12 від 25.05.2016).

Пунктом 4.1 вказаного договору передбачено, що продавець забезпечує відвантаження товару протягом 10 днів з моменту надходження заявки від покупця і надання від місця призначення підтвердження про готовність прийняти вантаж. Інші терміни відвантаження можуть бути узгоджені в додатковій угоді до договору.

Оплата здійснюється на підставі виставленого продавцем рахунку або за умовами, передбаченими в додатковій угоді до договору (пункт 5.2 договору №5/12 від 25.05.2016).

ПП "Вайтома" виписано позивачу податкові накладні на запасні частини: №56 від 26.05.2016 на загальну суму 60225 грн. 80 коп., у тому числі ПДВ - 10037 грн. 63 коп., №45 від 31.05.2016 на загальну суму 77450 грн., у тому числі ПДВ - 12908 грн. 33 коп., №58 від 31.05.2016 на загальну суму 80015 грн., у тому числі ПДВ - 13335 грн. 83 коп. (том 10 а.с. 55, 57,58).

На підтвердження виконання умов вказаного договору №5/12 від 25.05.2016 позивачем надано до суду копії рахунків-фактур (том 3 а.с. 77, 79, 81) та копії видаткових накладних (том 3 а.с.78, 80, 82).

Також позивачем надано до суду копію договору про надання послуг № 5/2 від 10.05.2016, укладеного між ПП "Вайтома" (виконавець) та ТОВ "Вєлєна-Торг" (замовник) (том 3 а.с.76), за змістом якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання надавати послуги з сервісного технічного обслуговування, поточного та непередбачуваного ремонту (дрібний ремонт, діагностика, розвал сходження, заміна мастила, заміна фільтрів, заміна гальмівних колодок, очистка промивка інжекторних систем транспортних засобів та інші роботи з технічного обслуговування) автотранспорту замовника, на станції технічного обслуговування виконавця.

Результати наданих послуг за цим договором підтверджується актом виконаних робіт встановленого чинним законодавством зразку. Виконавець здійснює послуги, замовлені в заявці на обслуговування, поза чергою, за умови попередньої домовленості (пункти 1.2, 2.3 договору про надання послуг №5/2 від 10.05.2016). Ціна договору складається з суми усіх актів виконаних за цим договором робіт та рахунків фактур. Оплата за цим договором здійснюється протягом 3 днів з дати підписання сторонами акту виконаних робіт, за умови отримання від виконавця відповідного рахунку фактури (пункти 3.2 та 3.3 договору про надання послуг №5/2 від 10.05.2016).

ПП "Вайтома" виписано позивачу податкову накладну №55 від 26.05.2016 на техобслуговування авто в кількості 5 шт., техобслуговування напівпричепів в кількості 6 шт. на загальну суму 120000 грн., у тому числі ПДВ - 20000 грн. (том 10 а.с.56).

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано до суду копію рахунку-фактури (том 3 а.с.83), копію акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 55 від 26.05.2016 (том 3 а.с.84) та копію заявки на обслуговування від 10.05.2016 (том 3 а.с.85).

На підтвердження здійснення господарських операцій з ПП "Варрант-М" позивачем надано до суду копію договору № 6/13 від 15.06.2016, укладеного між ПП "Варрант-М" (продавець) та ТОВ "Вєлєна-Торг" (покупець) (том 3 а.с.52), за умовами якого продавець зобов'язується передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити запасні частини в асортименті, надалі - «товар», відповідно до умов договору.

Продавець зобов'язується передати у власність покупця товар відповідно до розділу 1.1 даного договору за умови оформлення відповідних рахунків, накладних, додаткових угод та інших документів, які є невід'ємною частиною договору (підпункт 2.1.1 пункту 2.1 договору № 6/13 від 15.06.2016). Якість товару, що поставляється повинна відповідати технічним умовам (ТУ) і державним стандартам (ДСТУ), що діють на території України (пункт 3.1 договору № 6/13 від 15.06.2016).

Пунктом 4.1 вказаного договору передбачено, що продавець забезпечує відвантаження товару протягом 10 днів з моменту надходження заявки від покупця і надання від місця призначення підтвердження про готовність прийняти вантаж. Інші терміни відвантаження можуть бути узгоджені в додатковій угоді до договору.

Оплата здійснюється на підставі виставленого продавцем рахунку або за умовами, передбаченими в додатковій угоді до договору (пункт 5.2 договору № 6/13 від 15.06.2016).

ПП "Варрант-М" виписано позивачу податкові накладні: №177 від 29.06.2016 на загальну суму 87735 грн., у тому числі ПДВ - 14622 грн. 50 коп. (том 10 а.с.51) та №179 від 30.06.2016 на загальну суму 112758 грн. 01 коп., у тому числі ПДВ - 18793 грн. (том 10 а.с.52).

На підтвердження виконання умов вказаного вище договору позивачем надано до суду копії рахунків-фактур (том 3 а.с.54, 56) та копії видаткових накладних (том 3 а.с. 55, 57).

Крім того, позивачем надано до суду копію договору про надання послуг № 6/12 від 09.06.2016, укладеного між ПП "Варрант-М" (виконавець) та ТОВ "Вєлєна-Торг" (замовник) (том 3 а.с.53), за умовами якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання надавати послуги з сервісного технічного обслуговування, поточного та непередбачуваного ремонту (дрібний ремонт, діагностика, розвал сходження, заміна мастила, заміна фільтрів, заміна гальмівних колодок, очистка - промивка інжекторних систем транспортних засобів та інші роботи з технічного обслуговування) автотранспорту замовника, на станції технічного обслуговування виконавця.

Результати наданих послуг за цим договором підтверджується актом виконаних робіт встановленого чинним законодавством зразку. Виконавець здійснює послуги, замовлені в заявці на обслуговування, поза чергою, за умови попередньої домовленості (пункти 1.2, 2.3 договору про надання послуг №6/12 від 09.06.2016). Ціна договору складається з суми усіх актів виконаних за цим договором робіт та рахунків фактур. Оплата за цим договором здійснюється протягом 3 днів з дати підписання сторонами акту виконаних робіт, за умови отримання від виконавця відповідного рахунку фактури (пункти 3.2 та 3.3 договору про надання послуг №6/12 від 09.06.2016).

ПП "Варрант-М" виписано позивачу податкову накладну №178 від 30.06.2016 на послуги по техобслуговуванню авто в кількості 6 шт. та послуги по техобслуговуванню напівпричепа в кількості 6 шт. на загальну суму 125000 грн., у тому числі ПДВ - 25000 грн. (том 10 а.с.50).

На підтвердження виконання умов договору № 6/12 від 09.06.2016 позивачем надано до суду копію рахунку-фактури (том 3 а.с. 58), копію акт здачі - прийняття робіт (надання послуг) № 178 від 30.06.2016 (том 3 а.с.59) та копію заявки на обслуговування від 09.06.2016 (том 3 а.с.60).

Проте, акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 197 (том 2 а.с. 86) у порушення вимог частини 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" не містить такого обов'язкового реквізиту, як дату його складання.

Крім того, акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 197 (том 2 а.с. 86), акт здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг) № 55 від 26.05.2016 (том 3 а.с. 84), акт здачі - прийняття робіт (надання послуг) № 178 від 30.06.2016 (том 3 а.с.59) не містять змісту господарської операції із зазначенням переліку послуг (робіт), вартості кожної з них та переліку транспортних засобів, по яким надано такі послуги.

При цьому заявки на обслуговування не є первинним документом бухгалтерського обліку у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а тому не приймаються до уваги судом.

Видаткові накладні №152 від 31.07.2015 (том 2 а.с.161), №154 від 31.07.2015 (том 2 а.с.157), видаткові накладні (том 3 а.с.78, 80, 82) та видаткові накладні (том 3 а.с. 55, 57), копії яких наявні у матеріалах справи, у порушення частини 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" не містять посади особи, відповідальної за здійснення господарської операції і правильність її оформлення з боку одержувача товару.

Суд також зазначає, що надані позивачем на підтвердження здійснення господарських операцій з ПП "Варрант-М" копії наступних документів: договору № 6/13 від 15.06.2016, договору про надання послуг № 6/12 від 09.06.2016, податкових накладних, видаткових накладних, акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 178 від 30.06.2016, заявки на обслуговування, - містять прізвище директора ПП "Варрант-М" "ОСОБА_12", тоді як спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджено, що станом на 09.06.2016 та 30.06.2016 керівником ПП "Варрант-М" був ОСОБА_12 (том 10 а.с. 204-207).

Позивачем не надано до суду товарно-транспортних накладних або дорожніх листів на підтвердження факту перевезення запасних частин від ПП "Гарде плюс" (м. Херсон), ПП "Фебрус" (м. Херсон), ПП "Вайтома" (м. Херсон), ПП "Варрант-М" (м. Київ) до позивача.

Порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, визначено Інструкцією, затвердженою наказом Міністерства палива та енергетики, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку, Державного комітету з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 № 281/171/578/155 (надалі - Інструкція).

Відповідно до Розділу 1 Інструкції ця Інструкція встановлює єдиний порядок організації та виконання робіт, пов'язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти (далі - нафта) і нафтопродуктів.

Ця Інструкція поширюється на всі класи, типи, групи і види нафти та типи, марки і види (залежно від масової частки сірки) нафтопродуктів.

Вимоги цієї Інструкції є обов'язковими для всіх суб'єктів господарювання (підприємств, установ, організацій та фізичних осіб - підприємців), що займаються хоча б одним з таких видів економічної діяльності, як закупівля, транспортування, зберігання і реалізація нафти і нафтопродуктів на території України (далі - підприємства).

Відповідно до п. 5.1.1 Інструкції приймання нафти і нафтопродуктів за кількістю здійснюється відповідно до вимог цієї Інструкції та договорів постачання, купівлі-продажу тощо (далі - договір).

Пунктами 5.4.1-5.4.3 Інструкції встановлено, що перевезення нафтопродуктів автомобільним транспортом здійснюється згідно з Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Мінтрансу України від 14 жовтня 1997 року N 363, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за N 128/2568, та ГОСТ 27352-87 "Автотранспортные средства для заправки и транспортирования нефтепродуктов. Типы, параметры и общие технические требования".

З прибуттям нафтопродуктів до вантажоодержувача в автоцистерні перевіряється наявність і цілісність пломб, технічний стан автоцистерни, відповідність об'єму і густини нафтопродукту в автоцистерні об'єму і густині, зазначеним у товарно-транспортній накладній на відпуск нафтопродуктів (нафти) за формою N 1-ТТН (нафтопродукт) (далі ТТН) (додаток 3), відповідність найменування, марки і виду (залежно від масової частки сірки) нафтопродукту, зазначених у ТТН і паспорті якості на відвантажений нафтопродукт. Відповідність густини нафтопродукту під час відвантаження та приймання визначається після її приведення до температури 20°C відповідно до ГОСТ 3900.

Маса нафтопродукту в автоцистерні визначається зважуванням на автомобільних вагах або об'ємно-масовим методом.

Маса нафтопродуктів, розфасованих у тару, визначається зважуванням на вагах або за трафаретами на тарі (якщо нафтопродукти в заводській упаковці). Про прийнятий нафтопродукт матеріально відповідальна особа складає акт за своїм підписом, підписами водія та представника одержувача чи відправника із зазначенням їх прізвищ і посад.

Підпунктом 7.5.6 п. 7.5 Інструкції передбачено, що відпуск нафти і нафтопродуктів до мір повної місткості та нафтопродуктів, розфасованих до тари, оформлюється ТТН у чотирьох примірниках, з яких:

перший - залишається у товарного оператора вантажовідправника і є первинним документом складського обліку з подальшим здаванням до бухгалтерської служби підприємства;

другий - використовується водієм як перепустка під час виїзду з підприємства, а після виїзду - залишається в охорони підприємства з подальшим здаванням до бухгалтерської служби підприємства;

третій та четвертий - засвідчені підписом представника вантажоодержувача та відміткою про час виїзду з підприємства - передаються перевізнику. При цьому третій примірник є супровідним документом вантажу і після його здавання передається вантажоодержувачу. Четвертий примірник передається експедитору (водію) і є підставою для обліку транспортної роботи.

Бланки ТТН на підприємстві є документами суворої звітності.

При цьому, форма товарно-транспортної накладної № 1-ТТН (нафтопродукт) є додатком № 3 до Інструкції.

Відповідно до п.п. 7.5.7, 7.5.8 п. 7.5 Інструкції ТТН на вивезення нафти або нафтопродуктів автотранспортом вантажоодержувача оформлюється на підставі довіреності вантажоодержувача, а під час постачання вантажовідправником - на підставі подорожнього листа автотранспортного підприємства.

Відпуск нафти або нафтопродуктів здійснюється в день оформлення ТТН за наявності усіх її примірників.

У ТТН оператор зазначає номер резервуара, з якого відпущено нафту або нафтопродукт, розписується в ній і здає для оформлення. У ТТН зазначаються найменування, марка та вид нафти або нафтопродукту, об'єм, маса, густина і температура, за якої визначалась густина, а також дата і час виїзду автоцистерни з підприємства.

Однак, у товарно-транспортній накладній на відпуск нафтопродуктів №10 від 27.10.2014, копія якої наявна у матеріалах справи (том 2 а.с. 57), у порушення вимог Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку, Державного комітету з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 № 281/171/578/155, не заповнені графи "номер резервуара", "об'єм нафтопродукту (нафти), дм3", "густина нафтопродукту (нафти), кг/м3", "температура нафтопродукту (нафти), С".

Позивачем також не надано до суду доказів перевезення дизельного палива на загальну суму 44000 грн., у тому числі ПДВ - 7333 грн. 33 коп. згідно податкової накладної № 137 від 30.11.2014 (том 2 а.с.91), а також дизельного палива згідно податкової накладної №154 від 31.07.2015 на загальну суму 72000 грн., у тому числі ПДВ - 12000 грн (том 10 а.с.93).

Суд не бере до уваги надані позивачем копії фіскальних чеків (том 2 а.с. 92, 158), оскільки у вказаних копіях фіскальних чеках зазначено інші суб'єкти господарювання, а не ПП "Гарде плюс" та не ПП "Фебрус".

Згідно з п. 6.1 Інструкції на всіх підприємствах ведеться облік нафти і нафтопродуктів із записом у журналі реєстрації проведення вимірювань нафтопродуктів (нафти) у резервуарах за формою N 7-НП (додаток 6) (на НПЗ у спеціальних регістрах складського обліку) для кожного резервуара з відображенням усіх технологічних операцій, що здійснюються кожною зміною.

Для підприємств, укомплектованих для зберігання світлих нафтопродуктів винятково резервуарами місткістю до 100 м3, ведення обліку для кожного резервуара не є обов'язковим. Відображення технологічних операцій ведеться за марками нафтопродукту.

Сторінки журналу нумеруються, шнуруються і скріплюються печаткою та підписом керівника підприємства (організації).

Відповідно до п. 14.4 Інструкції матеріально відповідальні особи підприємств (за винятком НПЗ) ведуть кількісний облік нафти та нафтопродуктів у товарній книзі кількісного руху нафтопродуктів (нафти) за формою N 31-НП (додаток 34), у якій зазначаються надходження і відпуск нафтопродуктів за день, а також їх залишки на кінець дня.

Для посилення контролю за станом приймання, зберігання, відпуску та обліку нафти та нафтопродуктів матеріально відповідальні особи ведуть журнал обліку надходження нафти і нафтопродуктів за формою N 6-НП і журнал вимірювання нафти і нафтопродуктів у резервуарах за формою N 7-НП.

Згідно п. 14.6 Інструкції кількість нафти і нафтопродуктів, що приймаються для зберігання під час надходження їх залізничним транспортом, визначається на підставі актів приймання нафти або нафтопродуктів за кількістю за формою N 5-НП, а під час надходження автомобільним транспортом - на підставі ТТН. У разі відсутності нестач понад норми природних втрат допускається оформлення приймання нафтопродуктів за кількістю актами інших форм з використанням автоматичних систем оброблення інформації.

Рух нафти і нафтопродуктів у резервуарах за добу фіксується матеріально відповідальними особами в журналі реєстрації проведення вимірювань нафтопродуктів (нафти) у резервуарах за формою N 7-НП з урахуванням пункту 14.4 цієї Інструкції. Рух облікових залишків за марками нафти та нафтопродуктів фіксується матеріально відповідальними особами в товарній книзі кількісного руху нафтопродуктів (нафти) за формою N 31-НП, у тому числі окремо щодо кожного власника нафти та нафтопродукту.

Вищезазначені документи обліку мають бути пронумеровані, прошнуровані, засвідчені підписом керівника та печаткою підприємства.

Проте, позивачем не надано до перевірки та до суду журнал реєстрації проведення вимірювань нафтопродуктів (нафти) у резервуарах за формою N 7-НП, журнал обліку надходження нафти і нафтопродуктів за формою N 6-НП, товарну книгу кількісного руху нафтопродуктів (нафти) за формою N 31-НП.

У акті перевірки зафіксовано, що станом на 01.06.2016 та 30.06.2016 за ПП "Вайтома" рахується кредиторська заборгованості 337670 грн. 80 коп. (том 1 а.с. 47). Крім того, у акті перевірки зафіксовано, що станом на 30.06.2016 за ПП "Варрант-М" рахується кредиторська заборгованість у розмірі 300493 грн. (том 1 зворот а.с. 48), звіт 1-ДФ про суми отриманого доходу ПП "Варрант-М" не подавався, отже працюючі на підприємстві відсутні (том 1 а.с. 49).

Суд зазначає, що надані позивачем копії накладних на внутрішнє переміщення, актів списання, карток обліку витрат дизпалива автомобілем не є беззаперечним доказом того, що зазначений у них товар, отриманий саме від ПП "Гарде плюс", ПП "Фебрус", ПП "Вайтома", ПП "Варрант-М", а тому не бере до уваги вказані копії документів.

Витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджено, що серед видів діяльності ПП "Гарде плюс" станом на 25.11.2014 та 30.04.2015 був відсутній такий вид діяльності як 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, а також 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів (том 10 а.с. 173-179).

Витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджено, що серед видів діяльності ПП "Вайтома" станом на 10.05.2016 та 31.05.2016 був відсутній такий вид діяльності як 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів (том 10 а.с. 200-203). Натомість серед видів діяльності ПП "Вайтома" зазначено виключно такі види діяльності: 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин, 46.36 Оптова торгівля цукром, шоколадом і кондитерськими виробами, 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

Витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджено, що серед видів діяльності ПП "Варрант-М" станом на 09.06.2016 та 30.06.2016 був відсутній такий вид діяльності як 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів (том 10 а.с. 204-207). А зазначений вид діяльності 33.19 Ремонт і технічне обслуговування інших машин і устаткування не включає в себе технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів.

06.12.2016 ГУ ДФС в Полтавській області вручено представнику позивача письмовий запит № 1 від 06.12.2016 (том 1 зворот а.с. 127), на який позивачем, зокрема, не було надано сертифікатів (паспортів) якості на поставлену продукцію (том 1 а.с. 127). Натомість пояснено, що сервісне обслуговування автомобілів проводилось на СТО в м. Київ, автомобілі поставлялися туди своїм ходом.

Однак, ПП "Фебрус", про яке, серед іншого запитувалося у листі контролюючого органу, знаходилося у м. Херсон (том 10 а.с. 186-191).

Суд зазначає, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на віднесення до податкового кредиту сум витрачених на придбання послуг можуть створювати лише реально вчинені господарські операції з придбання послуг, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, а не лише оформлення відповідних документів або рух грошових коштів на рахунках платників податку.

Разом з тим, позивач не надав суду належних доказів на підтвердження реальності постачання товарів та послуг від ПП "Гарде плюс", ПП "Фебрус", ПП "Вайтома", ПП "Варрант-М".

Підсумовуючи вищевикладене, суд погоджується з висновками відповідача про порушення позивачем п. 185.1 ст. 185, п. 193.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.4, п. 201.6, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем завищено податковий кредит та відповідно занижено податок на додану вартість по взаємовідносинам з ПП "Гарде плюс" на загальну суму 126498 грн. 50 коп., по взаємовідносинам з ПП "Фебрус" на загальну суму 17463 грн. 33 коп., по взаємовідносинам з ПП "Вайтома" на загальну суму 56282 грн., по взаємовідносинам з ПП "Варрант-М" на загальну суму 58415 грн.

Як вбачається з акту перевірки від 14.12.2016 №587/16-31-14-04-14/37467995 позивачем включено до складу податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі:

- податкових накладних, виписаних ТОВ "Пальмір груп", у загальному розмірі 75437 грн., у тому числі за червень 2016 року - 75437 грн. (том 1 а.с. 46);

- податкових накладних, виписаних ТОВ "Укрторгарт", у загальному розмірі 342495 грн., у тому числі по періодах: березень 2015 року - 52490 грн., квітень 2015 року - 63188 грн., травень 2015 року - 52327 грн., червень 2015 року - 103113 грн., липень 2015 року - 71377 грн. (том 1 а.с. 45).

Позивачем надано до суду копію договору купівлі-продажу № 6-15 від 13.06.2016, укладеного між ТОВ "Пальмір груп" (продавець) та ТОВ "Вєлєна-Торг" (покупець) (том 3 а.с.24-25), за умовами якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти нафтопродукти - бітум нафтовий дорожній (БНД 60/90), мазут топковий М-100, дизпаливо, надалі - "товар". Кількість та ціна на кожну партію товару обумовлюються продавцем та покупцем та підтверджуються виставленими рахунками-фактурами.

Постачальник зобов'язується передати у власність покупця товар відповідно до пункту 1.1 даного договору з оформленням накладних, актів прийому-передачі товару, і інших документів. При передачі нафтопродуктів постачальник на вимогу покупця надає сертифікати відповідності з указаним найменуванням нафтопродуктів (підпункти 2.1.1, 2.1.2 пункту 2.1 договору купівлі-продажу № 6-15 від 13.06.2016).

Згідно пунктів 4.1, 4.2, 4.4 цього договору відвантаження товару здійснюється на підставі заявки покупця. Відвантаження товару проводиться автомобільним транспортом. Датою поставки товару вважається дата, зазначена в товарно-транспортній накладній.

Оплата здійснюється на підставі виставленого продавцем рахунку або за умовами, передбаченими у додатковій угоді до договору (пункт 5.2 договору купівлі-продажу № 6-15 від 13.06.2016).

ТОВ "Пальмір груп" виписано позивачу податкові накладні: №105 від 14.06.2016 на мазут топковий М100 на загальну суму 249184 грн., у тому числі ПДВ - 41530 грн. 67 коп. (том 10 а.с.61).

На підтвердження виконання умов договору № 6-15 від 13.06.2016 позивачем надано до суду копію рахунку-фактури (том 3 а.с. 26), копію видаткової накладної (том 3 а.с. 27), копію товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 105 від 14.06.2016 (том 3 а.с. 28).

Позивачем також надано до суду копію договору №6-2 від 01.06.2016, укладеного між ТОВ "Пальмір груп" (продавець) та ТОВ "Вєлєна-Торг" (покупець) (том 3 а.с.34), за умовами якого продавець зобов'язується передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити запасні частини в асортименті, надалі - "товар", відповідно до умов договору.

Згідно пункту 1.2 цього договору номенклатура, кількість, ціна товару, умови поставки, форма і порядок оплати визначаються сторонами в письмовій або усній формі.

Продавець зобов'язується передати у власність покупця товар відповідно до розділу 1.1 даного договору за умови оформлення відповідних рахунків, накладних, додаткових угод та інших документів, які є невід'ємною частиною договору (підпункт 2.1.1 пункту 2.1 договору №6-2 від 01.06.2016). Якість товару, що поставляється повинна відповідати технічним умовам (ТУ) і державним стандартам (ДСТУ), що діють на території України (пункт 3.1 договору №6-2 від 01.06.2016). Оплата здійснюється на підставі виставленого продавцем рахунку або за умовами, передбаченими в додатковій угоді до договору (пункт 5.2 договору №6-2 від 01.06.2016).

Пунктом 4.1 вказаного договору передбачено, що продавець забезпечує відвантаження товару протягом 10 днів з моменту надходження заявки від покупця і надання від місця призначення підтвердження про готовність прийняти вантаж. Інші терміни відвантаження можуть бути узгоджені в додатковій угоді до договору.

ТОВ "Пальмір груп" виписано позивачу податкові накладні: №114 від 15.06.2016 на загальну суму 117615 грн., у тому числі ПДВ - 19602 грн. 50 коп. (том 10 а.с.62) та №136 від 17.06.2016 на загальну суму 85825 грн. 03 коп., у тому числі ПДВ - 14304 грн. 17 коп. (том 10 а.с.63).

На підтвердження виконання умов вказаного вище договору позивачем надано до суду копії рахунків-фактур (том 3 а.с. 35, 37), копії видаткових накладних (том 3 а.с. 36, 38)

На підтвердження здійснення господарських операцій з ТОВ "Укрторгарт" позивачем надано до суду копію договору купівлі-продажу №14/3 від 20.03.2015 (том 1 а.с.187-189), за умовами якого продавець (ТОВ "Укрторгарт") зобов'язується передати у власність покупця (ТОВ "Вєлєна-Торг"), а покупець зобов'язується прийняти і оплатити нафтопродукти, надалі - "товар", у відповідності з умовами договору і додатковими угодами до нього.

Номенклатура, кількість, умови постачання, форма і порядок оплати, ціна товару визначаються сторонами в додаткових угодах до договору (пункт 1.2 договору купівлі-продажу №14/3 від 20.03.2015). Пунктом 3.1 цього договору передбачено, що якість товару, що поставляється, повинна відповідати технічним умовам (ТУ) і державним стандартам (ДСТУ), що діють на території України і підтверджуються паспортом (сертифікатом) якості заводу-виробника товару.

Відвантаження товару здійснюється на підставі заявок покупця і підписаних сторонами додаткових угод (пункт 4.1 договору купівлі-продажу №14/3 від 20.03.2015). Оплата здійснюється на підставі виставленого продавцем рахунку або на умовах, передбачених в додаткових угодах до договору (пункт 5.2 договору купівлі-продажу №14/3 від 20.03.2015).

Згідно додатку №1 від 20.03.2015 до договору купівлі-продажу №14/3 від 20.03.2015 сторони прийшли до згоди про те, що згідно договору № 14/3 від 20.03.2015 продавець продає, а покупець купує товар у наступному асортименті, кількості та ціні: мазут топковий М100 в кількості 27,150 тон за ціною 11600 за тону загальною вартістю 314940 грн. (том 1 а.с.190).

Додатком №2 від 24.04.2015 до договору купівлі-продажу №14/3 від 20.03.2015 визначено, що сторони прийшли до згоди про те, що згідно договору № 14/3 від 20.03.2015 продавець продає, а покупець купує товар у наступному асортименті, кількості та ціні: мазут топковий М100 в кількості 28,050 тон за ціною 11600 грн. на тону загальною вартістю 325380 грн. (том 1 а.с.192).

Додатком №4 від 21.05.2015 до договору купівлі-продажу №14/3 від 20.03.2015 передбачено, що сторони прийшли до згоди про те, що згідно договору № 14/3 від 20.03.2015 продавець продає, а покупець купує товар у наступному асортименті, кількості та ціні: мазут топковий М100 в кількості 24,100 тон за ціною 11600 грн. на тону загальною вартістю 279560 грн. (том 1 а.с.191).

Додатком №5 від 31.05.2015 до договору купівлі-продажу №14/3 від 20.03.2015 передбачено, що сторони прийшли до згоди про те, що згідно договору № 14/3 від 20.03.2015 продавець продає, а покупець купує товар у наступному асортименті, кількості та ціні: дизельне паливо в кількості 1600 л за ціною 21 грн. 50 коп. грн. на тону загальною вартістю 34400 грн. (том 1 а.с.194).

Додатком №6 від 30.06.2015 до договору купівлі-продажу №14/3 від 20.03.2015 передбачено, що сторони прийшли до згоди про те, що згідно договору № 14/3 від 20.03.2015 продавець продає, а покупець купує товар у наступному асортименті, кількості та ціні: дизельне паливо в кількості 3000 л за ціною 21 грн. 50 коп. грн. на тону загальною вартістю 64500 грн. (том 1 а.с.193).

ТОВ "Укрторгарт" виписано позивачу податкові накладні: №5 від 21.03.2015 на загальну суму 314940 грн., у тому числі ПДВ - 52490 грн. (том 10 а.с.96); №8 від 24.04.2015 на загальну суму 325380 грн., у тому числі ПДВ - 54230 грн. (том 10 а.с.98); №20 від 30.04.2015 на загальну суму 53750 грн., у тому числі ПДВ - 8958 грн. 33 грн (том 10 а.с.100); №16 від 21.05.2015 на загальну суму 279560 грн., у тому числі ПДВ - 46593 грн. 33 коп. (том 10 а.с.102); №21 від 31.05.2015 на загальну суму 34400 грн., у тому числі ПДВ - 5733 грн. 33 коп. (том 10 а.с.104), №46 від 30.06.2015 на загальну суму 64500 грн., у тому числі ПДВ - 10750 грн. (том 10 а.с.109).

На підтвердження виконання умов договору купівлі-продажу №14/3 від 20.03.2015 позивачем надано до суду копії рахунків - фактур (том 1 а.с. 195, 201, 207, 220) копії видаткових накладних (том 1 а.с. 196, 202, 208), копії товарно-транспортних накладних на відпуск нафтопродуктів (том 1 а.с.197, 203, зворот а.с.220).

Позивачем також надано до суду копію договору № 1/6 від 02.06.2015, укладеного між ТОВ "Укрторгарт" (продавець) та ТОВ "Вєлєна-Торг" (покупець) (том 1 а.с. 224), за умовами якого продавець зобов'язується передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити запасні частини в асортименті, надалі - "товар", відповідно до умов договору (а.с.224 т.1). Номенклатура, кількість, ціна товару, умови поставки, форма і порядок оплати визначаються сторонами в письмовій або усній формі (пункт 1.2 договору №1/6 від 02.06.2015).

Пунктом 3.1 цього договору передбачено, що якість товару, що поставляється повинна відповідати технічним умовам (ТУ) і державним стандартам (ДСТУ), що діють на території України.

Згідно пункту 4.1 договору продавець забезпечує відвантаження товару протягом 10 днів з моменту надходження заявки від покупця і надання від місця призначення підтвердження про готовність прийняти вантаж. Інші терміни відвантаження можуть бути узгоджені в додатковій угоді до договору.

Оплата здійснюється на підставі виставленого продавцем рахунку або за умовами, передбаченими в додатковій угоді до договору. Вартість товару узгоджується сторонами та вказується у рахунках на сплату (пункти 5.2 та 5.3 договору №1/6 від 02.06.2015).

ТОВ "Укрторгарт" виписано позивачу податкові накладні: №45 від 26.06.2015 на загальну суму 82200 грн., у тому числі ПДВ - 13700 грн. (том 10 а.с.106); №53 від 29.06.2015 на загальну суму 77760 грн., у тому числі ПДВ - 12960 грн. (том 10 а.с.107); №54 від 29.06.2016 на загальну суму 144200 грн., у тому числі ПДВ - 24033 грн. 33коп. (том 10 а.с.108); №56 від 30.06.2016 на загальну суму 139508 грн., у тому числі ПДВ - 23251 грн. 33 коп. (том 10 а.с.110); №57 від 30.06.2016 на загальну суму 110510 грн., у тому числі ПДВ - 18418 грн. 33 коп. (том 10 а.с.111); №30 від 15.07.2015 на загальну суму 78855 грн., у тому числі ПДВ - 13142 грн. 50 коп. (том 10 а.с.113); №31 від 17.07.2015 на загальну суму 89725 грн., у тому числі ПДВ - 14954 грн. 17 коп. (том 10 а.с.114); №32 від 17.07.2015 на загальну суму 98340 грн., у тому числі ПДВ - 16390 грн. (том 10 а.с.115), №65 від 29.07.2015 на загальну суму 98340 грн., у тому числі ПДВ - 16390 грн. (том 10 а.с.118).

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано до суду копії рахунків-фактур (том 1 а.с.226, 233, 235, 237, 239, том 2 а.с. 9, 11, 16, 24), копії видаткових накладних (том 1 а.с. 227, 233, 235, 237, 240, том 2 а.с. 10, 12, 17, 25).

Крім того, позивачем надано до суду копію договору про надання послуг №4/7 від 06.07.2015, укладеного між позивачем (замовник) та ТОВ "Укрторгарт" (виконавець) (том 1 а.с. 225), за умовами якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання надавати послуги з сервісного технічного обслуговування, поточного та непередбачуваного ремонту (дрібний ремонт, діагностика, розвал сходження, заміна мастила, заміна фільтрів, заміна гальмівних колодок, очистка - промивка інжекторних систем транспортних засобів та інші роботи з технічного обслуговування) автотранспорту замовника, на станції технічного обслуговування виконавця.

Результати наданих послуг за цим договором підтверджується актом виконаних робіт встановленого чинним законодавством зразку. Виконавець здійснює послуги, замовлені в заявці на обслуговування, поза чергою, за умови попередньої домовленості (пункти 1.2, 2.3 договору про надання послуг №4/7 від 06.07.2015). Ціна договору складається з суми усіх актів виконаних за цим договором робіт та рахунків фактур. Оплата за цим договором здійснюється протягом 3 днів з дати підписання сторонами акту виконаних робіт, за умови отримання від виконавця відповідного рахунку фактури (пункти 3.2 та 3.3 договору про надання послуг №4/7 від 06.07.2015). За змістом пункту 6.1 цього договору договір набуває чинності з дати його укладання і діє до 31 грудня 2015 року (включно).

ТОВ "Укрторгарт" виписано позивачу податкову накладну №64 від 27.07.2015 на техобслуговування авто в кількості 6 шт. та на техобслуговування н/причепа в кількості 6 шт. на загальну суму 63000 грн., у тому числі ПДВ - 10500 грн. (том 10 а.с.117).

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано до суду копію рахунку-фактури (том 2 а.с. 13), копію акту приймання-передачі послуг № 153 від 27.07.2015 (том 2 а.с. 14) та копію заявки на обслуговування від 06.07.2015 (том 2 а.с. 15).

Висновком № 1033-1040/1041-1138 судово-технічної експертизи документів та судово-почеркознавчої експертизи за матеріалами кримінального провадження № 0000001, складеним 29.09.2017 (том 9 а.с. 163-217), підтверджено, що підписи у графах «ОСОБА_13» документів:

- видаткова накладна ТОВ "Пальмір груп" № 105 від 14.06.2016 (2 екземпляра);

- видаткова накладна ТОВ "Пальмір груп" № 114 від 15.06.2016 (2 екземпляра);

- видаткова накладна ТОВ "Пальмір груп" № 136 від 17.06.2016 (2 екземпляра);

- товарно-транспортна накладна ТОВ "Пальмір груп" № 105 від 14.06.2016 (4 екземпляра);

- договір № 6-2 від 01.06.2016 між ТОВ "Пальмір груп" та ТОВ "Вєлєна-торг" (4 екземпляра);

- договір купівлі-продажу № 6-15 від 13.06.2016 між ТОВ "Пальмір груп" та ТОВ "Вєлєна-торг" (4 екземпляра);

- рахунок-фактура ТОВ "Пальмір груп" № 105 від 14.06.2016 (2 екземпляра);

- видаткова накладна ТОВ "Пальмір груп" № 105 від 14.06.2016 (2 екземпляра);

- рахунок-фактура ТОВ "Пальмір груп" № 114 від 15.06.2016 (2 екземпляра);

- видаткова накладна ТОВ "Пальмір груп" № 114 від 15.06.2016 (2 екземпляра);

- рахунок-фактура ТОВ "Пальмір груп" № 136 від 17.06.2016 (2 екземпляра);

- видаткова накладна ТОВ "Пальмір груп" № 136 від 17.06.2016 (2 екземпляра),

виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів не ОСОБА_13, а іншою особою (особами).

Підпис у графах «ОСОБА_14» документів:

- договір купівлі-продажу ТОВ "Укрторгарт" № 14/3 від 20.03.2015;

- договір ТОВ "Укрторгарт" № 1/6 від 02.06.2015;

- договір надання послуг ТОВ "Укрторгарт" № 4/7 від 06.07.2015;

- рахунок-фактура ТОВ "Укрторгарт" № 00153 від 27.07.2015;

- заявка на обслуговування ТОВ "Укрторгарт" від 06.07.2015;

- рахунок-фактура ТОВ "Укрторгарт" № 00121 від 17.07.2015;

- рахунок-фактура ТОВ "Укрторгарт" № 00120 від 17.07.2015;

- видаткова накладна ТОВ "Укрторгарт" № 00120 від 17.07.2015;

- рахунок-фактура ТОВ "Укрторгарт" № 00119 від 15.07.2015;

- рахунок-фактура ТОВ "Укрторгарт" № 00078 від 30.06.2015;

- додаток № 6 від 30.06.2015 до договору купівлі-продажу ТОВ "Укрторгарт" № 14/3 від 20.03.2015;

- рахунок-фактура ТОВ "Укрторгарт" № 00089 від 30.06.2015;

- рахунок-фактура ТОВ "Укрторгарт" № 00088 від 30.06.2015;

- рахунок-фактура ТОВ "Укрторгарт" № 00086 від 29.06.2015;

- рахунок-фактура ТОВ "Укрторгарт" № 00085 від 29.06.2015;

- рахунок-фактура ТОВ "Укрторгарт" № 00077 від 26.06.2015;

- рахунок-фактура ТОВ "Укрторгарт" № 00059 від 31.05.2015;

- додаток № 5 від 31.05.2015 до договору купівлі-продажу ТОВ "Укрторгарт" № 14/3 від 20.03.2015;

- рахунок-фактура ТОВ "Укрторгарт" № 00054 від 21.05.2015;

- додаток № 4 від 21.05.2015 до договору купівлі-продажу ТОВ "Укрторгарт" № 14/3 від 20.03.2015;

- рахунок-фактура ТОВ "Укрторгарт" № 00039 від 30.04.2015;

- додаток № 2 від 24.04.2015 до договору купівлі-продажу ТОВ "Укрторгарт" № 14/3 від 20.03.2015;

- рахунок-фактура ТОВ "Укрторгарт" № 00027 від 24.04.2015;

- додаток № 1 від 20.03.2015 до договору купівлі-продажу ТОВ "Укрторгарт" № 14/3 від 20.03.2015;

- рахунок-фактура ТОВ "Укрторгарт" № 00005 від 21.03.2015;

- рахунок-фактура ТОВ "Укрторгарт" № 000154 від 29.07.2015;

- акт приймання-передачі послуг ТОВ "Укрторгарт" № 153 від 27.07.2015;

- видаткова накладна ТОВ "Укрторгарт" № 00121 від 17.07.2015;

- видаткова накладна ТОВ "Укрторгарт" № 00119 від 15.07.2015;

- видаткова накладна ТОВ "Укрторгарт" № 00078 від 30.06.2015;

- видаткова накладна ТОВ "Укрторгарт" № 00089 від 30.06.2015;

- видаткова накладна ТОВ "Укрторгарт" № 00088 від 30.06.2015;

- видаткова накладна ТОВ "Укрторгарт" № 00086 від 29.06.2015;

- видаткова накладна ТОВ "Укрторгарт" № 00085 від 29.06.2015;

- видаткова накладна ТОВ "Укрторгарт" № 00077 від 26.06.2015;

- видаткова накладна ТОВ "Укрторгарт" № 00059 від 31.05.2015;

- видаткова накладна ТОВ "Укрторгарт" № 00054 від 21.05.2015;

- видаткова накладна ТОВ "Укрторгарт" № 00039 від 30.04.2015;

- видаткова накладна ТОВ "Укрторгарт" № 00027 від 24.04.2015;

- видаткова накладна ТОВ "Укрторгарт" № 00005 від 21.03.2015;

- видаткова накладна ТОВ "Укрторгарт" № 000154 від 29.07.2015;

- товарно-транспортна накладна ТОВ "Укрторгарт" № 12 від 24.04.2015 (2 екземпляра);

- товарно-транспортна накладна ТОВ "Укрторгарт" № 19 від 21.05.2015 (2 екземпляра);

- товарно-транспортна накладна ТОВ "Укрторгарт" № 7 від 21.03.2015 (2 екземпляра),

виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів не ОСОБА_14, а іншою особою (особами).

Підписи у графах «Прийняв водій_ОСОБА_16» документів:

- товарно-транспортна накладна ТОВ "Укрторгарт" № 19 від 21.05.2015 (2 екземпляра),

виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів не ОСОБА_16, а іншою особою (особами).

Підписи у графах «Прийняв водій_ОСОБА_18» документів:

- товарно-транспортна накладна ТОВ "Укрторгарт" № 7 від 21.03.2015 (2 екземпляра),

виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів не ОСОБА_18, а іншою особою (особами).

У протоколі допиту свідка ОСОБА_13 від 22.09.2016, серед іншого зазначено, що жодного відношення до діяльності ТОВ "Пальмір груп" він не має, жодних документів ТОВ "Пальмір груп" не підписував, не подавав та не уповноважував на це інших осіб. Печатки підприємства ТОВ "Пальмір груп" ніколи не мав (том 1 а.с. 158-161).

У протоколі допиту свідка ОСОБА_14 від 17.05.2017, серед іншого зазначено, що перелічені у протоколі допиту документи він бачить вперше, їх не підписував і вони йому не знайомі. ТОВ "Укрторгарт" чує вперше і не має відношення до його створення і фінансово-господарської діяльності. (том 1 а.с. 172).

Згідно правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду України від 5 березня 2012 року (справа № 21-421а11), податкові накладні, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані від імені осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності контрагентів платника податків, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним.

Аналогічний правовий висновок Верховного Суду України міститься в постанові Верховного суду України від 04.10.2016 у справі № 21-2187а16 за позовом державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" (далі - ДП "Укрспирт") до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області (правонаступником якої є Броварська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Київській області; далі - ОДПІ, ДФС відповідно) про скасування податкового повідомлення-рішення.

Позивачем не надано до суду доказів на підтвердження факту перевезення запасних частин від ТОВ "Укрторгарт" (м. Вишневе, Київської області, том 10 а.с. 192-195) та від ТОВ "Пальмір груп" (м. Київ, том 10 а.с. 196-199) до позивача, а саме товарно-транспортних накладних або дорожніх листів.

У наявних матеріалах справи копіях товарно-транспортних накладних на відпуск нафтопродуктів у порушення вимог Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку, Державного комітету з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 № 281/171/578/155, не заповнені графи "номер резервуара", "об'єм нафтопродукту (нафти), дм3", "густина нафтопродукту (нафти), кг/м3", "температура нафтопродукту (нафти), С".

Позивачем не надано до перевірки та до суду журнал реєстрації проведення вимірювань нафтопродуктів (нафти) у резервуарах за формою N 7-НП, журнал обліку надходження нафти і нафтопродуктів за формою N 6-НП, товарну книгу кількісного руху нафтопродуктів (нафти) за формою N 31-НП на підтвердження факту отримання та зберігання дизельного палива.

Суд не бере до уваги надані позивачем копії фіскальних чеків, оскільки у вказаних чеках зазначено інші суб'єкти господарювання, а не ТОВ "Укрторгарт" чи ТОВ "Пальмір груп".

Надані позивачем копії накладних на внутрішнє переміщення, актів списання, карток обліку витрат дизпалива автомобілем не є беззаперечним доказом того, що зазначений у них товар, отриманий саме від ТОВ "Укрторгарт" чи ТОВ "Пальмір груп", а відтак, вказані документи не приймаються судом до уваги.

Підсумовуючи вищевикладене, суд погоджується з висновками відповідача про порушення позивачем п. 185.1 ст. 185, п. 193.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.4, п. 201.6, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем завищено податковий кредит та відповідно занижено податок на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ "Пальмір груп" на загальну суму 75437 грн. та по взаємовідносинам з ТОВ "Укрторгарт" на загальну суму 342495 грн.

Відповідно до пункту 86.3 статті 86 Податкового кодексу України акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п'яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

У разі відмови платника податків або його законних представників від підписання акта (довідки) посадовими особами контролюючого органу складається відповідний акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати виїзної планової чи позапланової документальної перевірки у день його підписання або відмови від підписання вручається або надсилається платнику податків чи його законному представнику.

Відмова платника податків або його законних представників від підписання акта перевірки або отримання його примірника не звільняє платника податків від обов'язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов'язання.

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта або довідки про результати перевірки або неможливості його вручення та підписання у зв'язку з відсутністю платника податків або його законних представників за місцезнаходженням такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених у цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт.

14.12.2016 посадовими особами ГУ ДФС України складено акт відмови від підписання та отримання акту перевірки ТОВ "Вєлєна-торг" № 546/16-31-14-04-14/37467995, у якому зафіксовано, що посадові особи ТОВ "Вєлєна-торг" директор ОСОБА_19 та головний бухгалтер ОСОБА_20 відмовились підписати та отримати другий примірник акту від 14.12.2016 № 587/16-31-14-04-14/37467995 у зв'язку з незгодою з висновками акту та те, що другий примірник акту перевірки був направлений поштою 14.12.2016 рекомендованим листом з повідомленням про вручення (том 1 а.с. 129).

Копія акту перевірки від 14.12.2016 № 587/16-31-14-04-14/37467995 була додана позивачем до позовної заяви, що свідчить про його отримання позивачем (том 1 а.с. 19-58). У позовній заяві позивачем зазначено, що акт перевірки від 14.12.2016 № 587/16-31-14-04-14/37467995 отримано позивачем 05.01.2017.

Крім того, твердження відповідача про можливі порушення порядку вручення акту перевірки не спростовують сам факт встановлених перевіркою порушень.

Відтак, суд не бере до уваги доводи позивача про порушення відповідачем порядку вручення акту перевірки.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Згідно детального розрахунку до податкового повідомлення - рішення контролюючим органом збільшено позивачу податкове зобов'язання за податковими деклараціями з податку на додану вартість ТОВ "Вєлєна-торг": за січень 2014 року від 18.02.2014, за вересень 2014 року від 17.10.2014, за жовтень 2014 року від 26.11.2014, за листопад 2014 року від 06.05.2015, за березень 2015 року від 17.04.2015, за квітень 2015 року від 18.05.2015, за травень 2015 року від 18.06.2015, за червень 2015 року від 16.07.2015, за липень 2015 року від 19.08.2015, за серпень 2015 року від 18.09.2015, за вересень 2015 року від 16.10.2015, за жовтень 2015 року від 17.11.2015, за травень 2016 року та за червень 2016 року (том 1 зворот а.с. 126, а.с. 78).

З огляду на вищевикладене, суд вважає необґрунтованими та не бере до уваги доводи представника позивача про порушення відповідачем вимог статті 102 Податкового кодексу України при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення - рішення від 20.01.2017 № .

Відповідно до підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках

Згідно з пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення - рішення № від 20.01.2017 винесене Головним управлінням ДФС у Полтавській області на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачені законодавством України, та з урахуванням всіх обставин, необхідних для прийняття рішення.

Таким чином, позовні вимоги необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Вєлєна-Торг" до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 13 грудня 2017 року.

Суддя С.С. Сич