Справа № 821/451/17
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2017 року м. Київ К/800/26491/17

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Рецебуринського Ю.Й.,

Суддів Загороднього А.Ф.,

Штульман І.В.,

секретаря судового засідання Іванової Н.П.,

за участю:

позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2 до Новокаховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі - Новокаховська ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області) про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 6 липня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила: визнати неправомірними дії Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області щодо ненадання невикористаної частини основної щорічної відпустки в кількості 13 календарних днів за період роботи з 01.08.2014 р. по 31.07.2015 р. та основної щорічної і додаткової відпустки в кількості 35 календарних днів за період роботи з 01.08.2015 р. по 31.07.2016 р. згідно з поданими заявами; скасувати наказ Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області про звільнення від 14.03.2016 р. № 33-о; поновити на посаді начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області з 15.03.2016 р.; виплатити середній заробіток за дні вимушеного прогулу з 15.03.2016 р. по день прийняття рішення суду; зобов'язати відповідача надати частину невикористаної основної щорічної відпустки в кількості 13 календарних днів за період роботи з 01.08.2014 р. по 31.07.2015 р., основну щорічну відпустку в кількості 20 календарних днів та додаткову оплачувану відпустку державного службовця в кількості 15 календарних днів за період роботи з 01.08.2015 р. по 31.07.2016 р.

Постановою Херсонського окружного адміністративного від 11 травня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 7 липня 2016 року, позов задоволено частково. Скасовано наказ Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області від 14.03.2016 року №33-о «Про звільнення». Поновлено ОСОБА_2 на посаді начальника управління доходів і зборів фізичних осіб Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області з 15.03.2016 р. Стягнуто з Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15.03.2016 р. по 11.05.2016 р. у сумі 5226 грн з відрахуванням обов'язкових платежів. Допущено негайне виконання постанови суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку у межах суми стягнення за один місяць. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 7 березня 2017 року постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 11 травня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 7 липня 2016 року скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалено в цій частині нове судове рішення. Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 11 травня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 7 липня 2016 року скасовано в частині оплати вимушеного прогулу, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи в частині рішення судів попередніх інстанцій та направляючи справу в цій частині на новий розгляд, суд касаційної інстанції вказав на те, що, визначаючи суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу (з 15 березня 2016 року по 11 травня 2016 року), суд правильно узяв за основу середньоденну заробітну плату позивача, проте не з'ясував чи було підвищено розмір посадового окладу за раніше займаною позивачем посадою на підставі постанови №292 та чи підлягала заробітна плата позивача коригуванню на коефіцієнт підвищення посадового окладу.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 6 липня 2017 року, позов задоволено. Стягнуто з Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15.03.2016 р. по 11.05.2016 р. у сумі 578,52 грн з відрахуванням обов'язкових платежів. Допущено негайне виконання постанови суду в частині стягнення середнього заробітку у межах суми стягнення у розмірі 578 грн 52 коп. з відрахуванням обов'язкових платежів. В задоволенні вимоги про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення відмовлено.

Вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги в цій частині, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що, оскільки у спірний період підвищено розмір заробітної плати працівника ДФС та її територіальних органів, у зв'язку із чим змінюється і розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивача, вбачаються всі підстави для приведення вказаних сум у відповідність до вимог Закону, шляхом стягнення з відповідача 578,52 грн з відрахуванням обов'язкових платежів. Разом з цим, оскільки суди не вбачали підстав для зобов'язання суб'єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, в цій частині вимоги позивача залишені без задоволення.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалені ними судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

З'ясувавши обставини справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права згідно статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги.

Судами встановлено, що суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу обчислено на підставі довідки про доходи ОСОБА_2 від 22.04.2016 року.

Відповідно до вказаної довідки, у розрахунковому періоді позивачем відпрацьовано 14 днів, а тому середньоденна заробітна плата ОСОБА_2 складає 1876,01 грн/14 р.д. = 134 грн. Період вимушеного прогулу з 15.03.2016 року по 11.05.2016 року складає 39 робочих днів. Отже, середній заробіток за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню на користь позивача, становить 134 грн х 39 р.д. = 5226 грн з відрахуванням обов'язкових платежів.

Також, постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» від 06.04.2016 року №292 з 1 травня 2016 року встановлено нові умови оплати праці працюючих державних службовців, затверджено схему посадових окладів підвищеного розміру та розмір надбавок до посадових окладів за ранги державних службовців.

Відповідно до абз. 1, 2 п. 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100, у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення. На госпрозрахункових підприємствах і в організаціях коригування заробітної плати та інших виплат провадиться з урахуванням їх фінансових можливостей.

Виходячи з відкоригованої таким чином заробітної плати у розрахунковому періоді, за встановленим у пунктах 6, 7 і 8 розділу ІV порядком визначається середньоденний (годинний) заробіток.

Відповідно до розрахунку середньоденного заробітку, відкорегованого на коефіцієнт підвищення посадового окладу ОСОБА_2 встановлено, що розмір посадового окладу за посадою начальника управління відповідно до штатного розпису Новокаховської ОДПІ згідно з наказом ДФС від 24.05.2016 №465 «Про умови оплати праці працівників ДФС та її територіальних органів» та додатку №3 до наказу ДФС від 24.05.2016 №465 (у редакції наказу ДФС від 07.06.2016 №496) з 01.05.2016 року підвищений та становить 3446 грн.

До структури заробітної плати ОСОБА_2 з 01.05.2016 року також ввійшли наступні виплати: надбавка за спеціальне звання «радник податкової та митної справи III рангу» становить 125 грн; надбавка за вислугу років визначається відповідно до ст. 46 Закону про державну службу і Порядку №229 3% від посадового окладу за кожний календарний рік стажу держслужби, але не більше 50%, і становить 3446 х 50% = 1723,00 грн.

Таким чином, заробітна плата за травень місяць начальника управління складає: 3446,0 (посадовий оклад) + 125,00 (надбавка за спеціальне звання) + 1723,0 (надбавка за вислугу років) = 5294,00 грн.

Кількість планових робочих днів у травні 2016 року склало 19 днів, заробіток за один робочий день становить: 5294,0 : 19 = 278,6315 грн.

Таким чином, судами першої та апеляційної інстанцій, з урахуванням правил Порядку від 08.02.1995 року №100, правильно встановлено, що з 1 травня 2016 року середньоденна заробітна плата позивача становить 278,6315 грн., а отже, за 4 робочі дні вимушеного прогулу у травні сума, яка підлягає стягненню, складає 278,63 х 4 = 1114,52 грн.

Під час первинного вирішення спору, на користь позивача стягнуто середній заробіток в сумі 5226 грн за 39 робочих днів, за травень 2016 року стягнуто 536 грн.

Таким чином, правильними є висновки судів попередніх інстанцій про те, що сума, яка залишається не сплаченою на користь позивача (відкориговану на коефіцієнт підвищення посадового окладу) становить 578,52 грн (1114,52-536=578,52).

Також, оскільки суди першої та апеляційної інстанцій не вбачали наявності підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення, а позивачем не обґрунтовано необхідність вжиття таких заходів, висновок судів про відмову у задоволенні вказаної вимоги позивача відповідає правилам ст. 267 КАС України.

Вимоги позивача в касаційній скарзі про стягнення з Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області середнього заробітку за час затримки виконання постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 11.05.2016 року в сумі 6 598,72 грн є безпідставними, оскільки ці вимоги не були заявлені до суду першої інстанції та фактично є новими позовними вимогами.

Суди першої та апеляційної інстанцій повно і всебічно встановили обставини справи, дали їм належну юридичну оцінку, правильно застосували норми матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись статтями 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 6 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута у порядку і з підстав, передбачених статтями 235-237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ю.Й. Рецебуринський

Судді А.Ф. Загородній

І.В. Штульман