Справа № 820/549/17
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 р.Справа № 820/549/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Шевцової Н.В.

Суддів: Макаренко Я.М. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Східної обєднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 22.05.2017р. по справі № 820/549/17

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до Східної обєднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області , Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі за текстом - ФОП ОСОБА_3, позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (далі за текстом Східна ОДПІ м. Харкова, відповідач 1), Головного управління ДФС у Харківській області (далі за текстом ГУ ДФС у Харківській області, відповідач 2), в якому з урахуванням уточнень позовних вимог, просив суд:

- визнати незаконними дії Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області щодо проведення документальної виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, що оформлені актом від 22.12.2016 року № 5679/20-38-13-04-09/НОМЕР_1;

- скасувати податкові повідомлення рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 26.01.2017 №, №, №, №, №, №, № НОМЕР_2;

- скасувати рішення про застосування штрафних санкцій Головного управління ДФС у Харківській області № та № НОМЕР_3;

- скасувати вимоги Головного управління ДФС у Харківській області від 26.01.2017 року № Ф- та № Ф-.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 22.05.2017р. адміністративний позов задоволено.

Скасовано податкові повідомлення рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 26.01.2017 №, №, №, №, №, №, НОМЕР_2, рішення про застосування штрафних санкцій Головного управління ДФС у Харківській області № та № НОМЕР_3, вимоги Головного управління ДФС у Харківській області від 26.01.2017 № Ф- та № Ф-.

Визнано незаконними дії Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області щодо проведення документальної виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, що оформлені актом від 22.12.2016 року № 5679/20-38-13-04-09/НОМЕР_1.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачі, Східна ОДПІ м. Харкова та ГУ ДФС у Харківській області, подали апеляційні скарги, в яких просять оскаржувану постанову скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційних скарг відповідачі посилаються на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст.20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. 77.4 ст. 77, п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційні скарги Східної ОДПІ м. Харкова та ГУ ДФС у Харківській області не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Східною обєднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області проведено документальну планову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року та повноти обчислення єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року.

Перевіркою встановлено наступні порушення податкового законодавства, зокрема заниження податку на доходи фізичних осіб отриманих від провадження підприємницької діяльності, встановлено факт (неналежного ведення обліку доходів та витрат за період з 18.02.2014 року по 31.12.2015 року, а саме відображення не в повному обсязі отриманих доходів, не ведення щоденного обліку витрат, несвоєчасне перерахування податку з доходів фізичних осіб до бюджету, заниження єдиного соціального внеску із сум заробітної плати, заниження податкові зобовязання з акцизного податку та ін.

На підставі висновків акту перевірки від 22.12.2016 року № 5679/20-38-13-04-09/НОМЕР_1 прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

- податкове повідомлення-рішення від 26.01.2017 року № НОМЕР_4, яким визначено суму грошового зобовязання 879 423 грн.75 коп., у тому числі сума основного зобовязання 703 539, 00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями 175 884,75 грн.

- податкове повідомлення-рішення від 26.01.2017 року № НОМЕР_5, яким визначено суму грошового зобовязання за штрафними (фінансовими) санкціями 510 грн.

- податкове повідомлення-рішення від 26.01.2017 року № НОМЕР_6, яким визначено суму грошового зобовязання 3956, 42 грн., у тому числі сума основного зобовязання 2893, 19 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 1063,23 грн.

- податкове повідомлення-рішення від 26.01.2017 року № НОМЕР_7, яким визначено суму грошового зобовязання 515 638 грн.70 коп., у тому числі сума основного зобовязання 412 510,96 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями 103 127, 74 грн.

- податкове повідомлення-рішення від 26.01.2017 року № НОМЕР_8, яким визначено суму грошового зобовязання 22 391 грн.00 коп., у тому числі сума основного зобовязання 17 913, 47 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями 4478, 38 грн.

- податкове повідомлення-рішення від 26.01.2017 року № НОМЕР_9, яким визначено суму грошового зобовязання 301 грн.01 коп., у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями 221,06 грн. та пені 79,95 грн.

- податкове повідомлення-рішення від 26.01.2017 року № НОМЕР_2, яким визначено суму грошового зобовязання 693 грн.06 коп., у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями 652,38 грн. та пені 41,22 грн.

- рішення № НОМЕР_10 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким донараховано 164 090, 70 грн.

- рішення № НОМЕР_3 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким донараховано 3202,15 грн.

Не погодившись із діями відповідачів щодо проведення перевірки, а також прийнятими податковими-повідомленнями рішеннями, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, серед іншого, виходив з недотримання відповідачами процедури проведення документальних планових перевірок, визначеної ст. 77 Податкового кодексу України, та як наслідок, незаконність прийняття податкових повідомлень рішень від 26.01.2017 №, №, №, №, №, №, № НОМЕР_2, рішень про застосування штрафних санкцій № та № НОМЕР_3, вимог про сплату боргу (недоїмки) № Ф- та № Ф-.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Спірні відносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Способи здійснення податкового контролю визначені ст.62 Податкового кодексу України, відповідно до пп.62.1.3 п.62.1 якої податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Так, згідно з п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Порядок проведення документальних планових перевірок встановлено ст. 77 Податкового кодексу України, у відповідності до п. 77.1 якої документальна планова перевірка має бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

Згідно з п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України про проведення документальної планової перевірки керівником органу державної податкової служби приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Отже, лише дотримання вищевказаних приписів може бути належною підставою для проведення документальної планової перевірки.

Таким чином, з аналізу наведених норм Податкового кодексу України колегія суддів зазначає, що документальна планова виїзна перевірка проводиться на підставі наказу керівника контролюючого органу та за наявності підстав для її проведення, а право на проведення такої перевірки виникає за умови завчасного надіслання до початку перевірки платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Зазначене узгоджується з правом платника податків бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, закріпленого у п.п. 17.1.6 п. 17.1 ст. 17 Податкового кодексу України, та обов'язком платника податків надати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки, що передбачено пунктом 85.2 статті 85 Податкового кодексу України.

Як встановлено з матеріалів справи, копію наказу №1038 від 14.11.2016 року «Про проведення планової виїзної документальної перевірки фізичної особи підприємця ОСОБА_3О.», а також повідомлення про проведення перевірки №31 від 14.11.2016р. згідно поштового повідомлення про вручення отримано позивачем 22.11.2016р.

З пояснень представника Східної ОДПІ м. Харкова та ГУ ДФС у Харківській області вбачається, що вищевказані наказ та повідомлення про проведення перевірки були надіслані позивачу 15.11.2016р. рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Між тим, на вимогу Харківського апеляційного адміністративного суду доказів направлення контролюючим органом 15.11.2016р. вищевказаних документів на адресу ФОП ОСОБА_3, відповідачами не надано, а колегією суддів з матеріалів справи не встановлено.

При цьому, колегія суддів зазначає, що перевірка розпочалась 25.11.2016 року, тобто, за наявності факту направлення позивачу вищевказаних документів 15.11.2016р., відповідачами не дотримано встановлених пунктом 77.4 ст.77 Податкового кодексу України строків направлення наказу та повідомлення про проведення перевірки.

Відповідно до п. 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про неналежне повідомлення позивача про проведення планової виїзної документальної перевірки.

Отже, у відповідача були відсутні правові підстави для проведення планової документальної перевірки позивача, за результатами якої складено акт від 22.12.2016 року № 5679/20-38-13-04-09/НОМЕР_1.

Колегія суддів зазначає, що органи державної податкової служби, виконуючи надані їм повноваження мають дотримуватися процедури їх реалізації, що відповідатиме приписам ч.2 ст.19 Конституції України, яка зобовязує органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та законами України. Тобто, виконувати надані їм повноваження не на власний розсуд, а в обмеженому законодавством обсязі та з дотриманням чіткої процедури їх реалізації.

В Податковому кодексі України законодавець чітко визначив процедуру реалізації органами державної податкової служби своїх повноважень, які мають здійснюватися з дотриманням прав наданих платнику податків.

Отже, певне узгодження прав податкових органів та поведінки платників податків здійснюється в умовах чітко виважених та узгоджених процедур податкових перевірок.

Права платника податків закріплено ст.17 Податкового кодексу України, зокрема відповідно до п. 17.1.6 вказаної статті платник податків має право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом.

Законодавець надавши платнику податків певні права, поклав на органи державної податкової служби обсяг певних обовязків, виконання яких гарантує платнику податків дотримання його прав. Так, відповідно до п.21.1. ст. 21 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів зобов'язані: (пп. 21.1.1.) дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; ( пп. 21.1.3.) забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; (пп. 21.1.4.) не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Отже, наявність у платника податків певних прав, зокрема бути присутнім під час проведення перевірки та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, покладає на контролюючі органи відповідні обовязки, а саме: діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Таким чином, податковий орган реалізуючи надані йому повноваження з проведення планової виїзної перевірки позивача не забезпечив дотримання визначених пунктом 17.1.6 ст.17 Податкового кодексу України прав позивача наданих та гарантованих йому під час проведення контролюючим органом планової документальної перевірки.

Враховуючи, що позивач не був належним чином повідомлений про дату та час проведення перевірки до початку її проведення, колегія суддів приходить до висновку про протиправність дій Східної ОДПІ м. Харкова та ГУ ДФС у Харківській області щодо проведення планової виїзної документальної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_3.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо незаконності нарахування суми грошових зобов'язань згідно податкових повідомлень-рішень від 26.01.2017р. №, №, №, №, №, №, НОМЕР_2, рішень про застосування штрафних санкцій № та № НОМЕР_3, вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 26.01.2017р. № Ф- та № Ф- за порушення приписів Податкового кодексу України, оскільки вказані рішення субєкта владних повноважень були прийняті саме на підставі акту від 22.12.2016 року № 5679/20-38-13-04-09/НОМЕР_1.

Порушення вимог ст. 77 Податкового кодексу України під час проведення планової виїзної документальної перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Вказана правова позиція також узгоджується з правовою позицією Верховного суду України, яка викладена в постанові від 27.01.2015 року по справі № 21-425а14.

Враховуючи ч.1 ст.244-2 КАС України, колегія суддів зазначає, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Отже, колегія суддів, підтверджує, що при прийнятті судового рішення у справі суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційних скарг вищезазначених висновків суду першої інстанції не спростовують.

Колегія суддів зазначає, що ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2017 року апелянтам було відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги на постанову суду до моменту прийняття судового рішення.

Згідно з приписами пп.2 п.3 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" ( в редакції чинній на момент подання апеляційної скарги) за подання апеляційної скарги на рішення суду судовий збір сплачується у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Харківського окружного адміністративного суду від 22.05.2017 р. адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень -задоволено.

Скасовано податкове повідомлення рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 26.01.2017 №.

Скасовано податкове повідомлення рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 26.01.2017 №.

Скасовано податкове повідомлення рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 26.01.2017 №.

Скасовано податкове повідомлення рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 26.01.2017 №.

Скасовано податкове повідомлення рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 26.01.2017 №.

Скасовано податкове повідомлення рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 26.01.2017№.

Скасовано податкове повідомлення рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 26.01.2017№ НОМЕР_2.

Скасовано рішення про застосування штрафних санкцій Головного управління ДФС у Харківській області №.

Скасовано рішення про застосування штрафних санкцій Головного управління ДФС у Харківській області № НОМЕР_3.

Скасовано вимогу Головного управління ДФС у Харківській області від 26.01.2017 № Ф-.

Скасовано вимогу Головного управління ДФС у Харківській області від 26.01.2017 № Ф-.

Визнано незаконними дії Східної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області щодо проведення документальної виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, що оформлені актом від 22.12.2016 року № 5679/20-38-13-04-09/НОМЕР_1.

Таким чином, до суду звернені вимоги немайнового та майнового характеру.

Згідно пп.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент подання адміністративного позову) за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру фізичною особою або фізичною особою підприємцем судовий збір сплачується у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року становить 1600 гривень.

Таким чином, за подання апеляційної скарги судовий збір підлягав сплаті в розмірі 10560,00 грн. (1600,00 грн.*5 *110%) майнова вимога та (1600,00 грн. *110%) немайнова вимога.

Як вбачається з матеріалів справи, апелянтом сплачено судовий збір в розмірі 9504,00 грн., що підтвердужється платіжним дорученням від 13.06.2017 р. №1497.

Таким чином, доплаті підлягала сума в розмірі 1056,00 грн.

Відповідно до положень ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи, що судове рішення прийняте не на користь осіб, що подали апеляційні скарги - суб'єктів владних повноважень, яким було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення за наслідками апеляційного перегляду, колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення судового збору в розмірі 528,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Східної обєднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області та в розмірі 528,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Східної обєднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області та Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 22.05.2017р. по справі № 820/549/17 залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (61057, вул. Пушкінська, 46, м. Харків, ) судовий збір у розмірі 528 (пятсот двадцять вісім) грн. 00 коп. до спеціального фонду Державного бюджету України - отримувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: 0001, код класифікації доходів бюджету: 22030106".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Східної обєднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (61001, вул. Б. Хмельницького, 17, м. Харків, ) судовий збір у розмірі 528 (пятсот двадцять вісім) грн. 00 коп. до спеціального фонду Державного бюджету України - отримувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: 0001, код класифікації доходів бюджету: 22030106".

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_4
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_5 ОСОБА_6
Повний текст ухвали виготовлений 14.12.2017 р.