Справа № 816/1997/17
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/1997/17

Полтавський окружний адміністративний суд колегією у складі:

головуючого судді - Сич С.С.,

суддів - Канигіної Т.С. , Головка А.Б. ,

за участю:

секретаря судового засідання - Костіної А.В.,

представника позивача - Штепи Н.В.,

представника відповідача - Чайки М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранум-Лтава" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

10 листопада 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Гранум-Лтава" (надалі - ТОВ "Гранум-Лтава", позивач) звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної фіскальної служби України (надалі - ДФС України, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 11499/37743550 від 20 липня 2017 року; зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 4 від 16 червня 2017 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю "Гранум-Лтава" ().

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що рішення про відмову у реєстрації податкової накладної № 4 від 16.06.2017 не містить чіткого визначення підстав для його прийняття, зокрема, у ньому не зазначено, які документи складені з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, натомість позивачем надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарської операції за податковою накладною, у реєстрації якої було відмовлено.

27 листопада 2017 року до суду від ДФС України надійшли письмові заперечення проти адміністративного позову, у яких відповідач просить відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю, посилаючись на те, що реєстрація податкової накладної №4 від 16.06.2017 була зупинена відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України внаслідок відповідності податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567, за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 01.61, у зв'язку з чим позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту "в" п.п. 201.16.1 статті 201 Податкового кодексу України. За результатами розгляду поданих позивачем документів, комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, було прийнято рішення № 11499/37743550 від 20.07.2017 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ "Гранум-Лтава" №4 від 16.06.2017 з підстав "надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття Комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування". Зазначено, що відповідач - ДФС України діючи відповідно до ст. 20, 21, 64 Податкового кодексу України, забезпечуючи виконання покладених на органи державної фіскальної служби функцій та повною мірою використовуючи надані законодавством права, правомірно прийняв рішення № 11499/37743550 від 20.07.2017, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, як цього вимагає стаття 19 Конституції України /а.с. 98-100/.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що ТОВ "Гранум-Лтава" зареєстроване як юридична особа 10.06.2011, ідентифікаційний код 37743550, місцезнаходження якої - 38431, Полтавська область, Решетилівський район, с. Каленики, вул. Благодатна, будинок 1, та станом на 16.06.2017 ТОВ "Гранум-Лтава" мало право на здійснення, зокрема, такого виду діяльності як 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, копія якого наявна у справі /а.с. 175-178/.

Матеріалами справи підтверджено, що між Державним підприємством "Дослідне господарство "Тахтаулово" ІСГПС Національної академії аграрних наук України" (замовник) та ТОВ "Гранум-Лтава" (виконавець) укладено договір про надання сільськогосподарських послуг № 01/02-1 від 01.02.2016 /а.с. 27-32/, відповідно до умов якого в порядку та на умовах визначених цим договором, виконавець зобов'язується надати сільськогосподарські послуги на землях замовника власними засобами та матеріалами, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконані послуги.

Відповідно до пункту 1.3 цього договору місце надання послуг: земельні угіддя (рілля - 1487,70 га) розміщені на території Тахтаулівської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Пунктом 1.5 договору передбачено, що строк виконання: березень-листопад 2016 року. Згідно з пунктом 2.4.1 виконавець зобов'язаний надати послуги за рахунок власних сил в установлені даним договором термін з використанням необхідних матеріалів (мінеральні та інші добрива, посівний матеріал, засоби захисту рослин, гербіциди, інші матеріали необхідні для надання послуг за цим договором).

Відповідно до пункту 3.1 договору надані згідно умов даного договору послуги (виконані роботи) вважаються виконаними в повному обсязі з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі робіт та відсутності при цьому взаємних претензій.

Пунктом 5.1. вказаного договору визначено, що оплата за надані послуги здійснюється шляхом перерахування замовником грошових коштів на поточний рахунок виконавця, згідно виставленого рахунка або акта приймання-передачі послуг, не пізніше 10 (десяти) банківських днів після їх отримання замовником факсом, електронною поштою чи іншим способом.

Згідно пункту 11.1 договору всі зміни та доповнення до цього договору можуть бути внесені шляхом укладання додаткових угод.

Додатковою угодою № 1 від 23.05.2016 до договору № 01/02-1 про надання сільськогосподарських послуг від 01.02.2016 /а.с. 33-34/ сторони дійшли згоди внести зміни до договору, серед іншого, викласти пункт 1.5 договору в наступній редакції: "Строк виконання послуг, зазначених у п. 1.2.: березень-грудень 2016 р. Строки виконання інших послуг, що будуть надаватись за даним договором будуть узгоджуватись сторонами окремо у вигляді усного або письмового узгодження" (пункт 1.4 додаткової угоди № 1).

Пунктом 1.5. додаткової угоди № 1 від 23.05.2016 доповнено договір пунктом 1.6 наступного змісту: "1.6. За даним договором виконавець може виконувати і інші послуги, вартість яких, включаючи матеріали буде зазначатися сторонами в додаткових угодах або безпосередньо оформлюватись актами прийому-передачі послуг. Підписання сторонами актів прийому-передачі послуг є свідченням узгодження сторонами всіх істотних умов по таким послугам, в т.ч. і узгодження вартості послуг та використаних матеріалів".

Пунктом 1.8 додаткової угоди № 1 від 23.05.2016 доповнено розділ 4 договору п. 4.4 наступного змісту: "4.4. Сторони, за попередній узгодженням, можуть оформляти кошториси орієнтовних витрат з надання комплексу послуг за договором, деталізувати перелік витрат по матеріалах, що підлягають використанню на виконання договору, визначати загальний обсяг понесених витрат за договором шляхом укладення окремих додатків до договору, що є його невід'ємними частинами. Такими додатками вважаються і акти прийому-передачі наданих послуг".

В ході виконання зазначеного договору ТОВ "Гранум-Лтава" виписано одержувачу Державному підприємству "Дослідне господарство "Тахтаулово" ІСГПС Національної академії аграрних наук України" рахунок-фактуру № ГЛ-0000016 від 16.06.2017 за внесення гербіцидів (післявсходових) кількістю 1133 га на загальну суму 1567591 грн. 61 коп. /а.с. 35/.

16.06.2017 між замовником (Державним підприємством "Дослідне господарство "Тахтаулово" ІСГПС Національної академії аграрних наук України") та виконавцем (позивачем) складено акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ГЛ-0000015 про те, що виконавцем були проведені такі роботи (надані такі послуги) за договором № 01/02-1 від 01.02.2016 та за рахунком № ГЛ-0000016 від 16.06.2017: внесення гербіцидів (післявсходових) - 1133 га. Загальна вартість робіт (послуг) без ПДВ 1306326 грн. 34 коп., ПДВ 20% - 261265 грн. 27 коп. /а.с. 36/.

ТОВ "Гранум-Лтава" складено податкову накладну № 4 від 16.06.2017 на внесення гербіцидів (післявсходових) на загальну суму 1567591 грн. 61 коп., в тому числі ПДВ - 261265 грн. 27 коп., яку подано на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних (надалі - ЄРПН) /а.с. 15/.

Згідно квитанції № 1 реєстрацію зазначеної податкової накладної зупинено відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України внаслідок відповідності податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД: 01.61. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту "в" п.п. 201.16.1. п. 201.16. статті 201 Податкового кодексу України, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 № 567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу /а.с. 16/.

На виконання зазначених вимог 11.07.2017 позивачем на адресу відповідача направлено Таблицю даних платника податку від 11.07.2017 /а.с. 17-19/ та 13.07.2017 позивачем на адресу відповідача направлено повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК № 5 від 13.07.2017, /а.с. 20-22/, в якому викладено письмові пояснення по господарській операції, а також до повідомлення додано підтверджуючі документи в кількості - 16.

За результатами розгляду поданих документів комісією ДФС прийнято рішення №11499/37743550 від 20.07.2017 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ "Гранум-Лтава" № 4 від 16.06.2017 /а.с. 14, 132/.

Зі змісту рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - комісія ДФС України) №11499/37743550 від 20.07.2017 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ "Гранум-Лтава" № 4 від 16.06.2017 колегією суддів встановлено, що підставою для відмови у реєстрації податкової накладної було надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування /а.с. 14, 132/.

Рішенням Комісії з питань розгляду скарг від 09.08.2017 № 965/37743550 скаргу позивача залишено без задоволення, а рішення комісії ДФС - без змін /а.с. 26/.

Позивач не погодився з рішенням комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, № 11499/37743550 від 20.07.2017 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ "Гранум-Лтава" № 4 від 16.06.2017, у зв'язку з чим оскаржив його до суду.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися, суд виходить з наступного.

Згідно з підпунктами "а", "б" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин, надалі - ПК України), об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно приписів пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 ПК України).

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

За приписами пункту 74.2 статті 74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3 статті 74 ПК України).

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" №1246 від 29.12.2010 (надалі по тексту - Порядок № 1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Пунктом 201.16. статті 201 ПК України передбачено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

За змістом підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 ПК України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній / розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

У спірних правовідносинах Квитанція щодо зупинення реєстрації податкової накладної № 4 від 16.06.2017 містить інформацію про те, що ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД:01.61. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, що достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту "в" пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПКУ, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 № 567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу /а.с. 16/.

Відповідно до запропонованого, позивачем складено та направлено відповідачу через автоматизовану систему повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійсненої операції по ПН/РК від 13.07.2017 № 5 /а.с. 20-21/, а також копії документів на підтвердження реальності господарської операції ТОВ "Гранум-Лтава" з ДП ДГ "Тахтаулово".

Зокрема, направлялись такі документи: копія договору поставки нафтопродуктів № 1305/1 від 13.05.2017, укладеного між Приватним підприємством "Мікс" та ТОВ "Гранум-Лтава" /а.с. 110-111/, копія рахунку № 515 від 13.05.2017 /а.с. 112/, копія накладної № 562 від 13.05.2017 /зворот а.с. 112/, копія товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 562 від 13.05.2017 /а.с. 113/, копія паспорту № 392 на "топливо дизельное ДТ-Л-К5, сорт С СТ6 1658-2015" від 09.04.2017 /зворот а.с. 113/, копія сертифікату відповідності UA1.145.0003693-17 з терміном дії від з 17.03.2017 до 16.03.2018 /а.с. 114/, копія додатку-специфікації № 11 від 02.06.2017 до договору № 6/04/04 від 04.04.2016 /а.с. 115/, копія рахунку-фактури № СФ-0000127 від 02.06.2017 /а.с. 116/, копія видаткової накладної № РН-0000128 від 02.06.2017 /зворот а.с. 116/, копія договору про надання сільськогосподарських послуг № 01/02-1 від 01.02.2016 /а.с. 117-119/, копія додаткової угоди № 1 від 23.05.2016 до договору № 01/02-1 про надання сільськогосподарських послуг від 01.02.2016 /а.с. 120/, копія рахунку - фактури № ГЛ-0000016 від 16.06.2017 /а.с. 121/, копія акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ГЛ-0000015 від 16.06.2017 /зворот а.с. 121/, копія дорожнього листа трактора № 1 від 06.2017 /а.с. 122/, копія дорожнього листа трактора № 2 від 06.2017 /а.с. 123/, копія договору про надання послуг перевезення вантажу (автопослуг) № 2 від 01.03.2017 /а.с. 124-125/, копія акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000012 від 02.06.2017 /а.с. 126/, копія товарно-транспортної накладної № 1 від 02.06.2017 /а.с. 127/, копія оборотно-сальдової відомості по рахунку: 10 за 16.06.2017 ТОВ "Гранум-Лтава" /а.с. 128/, копія договору поставки № 6/04/04 від 04.04.2016 /а.с. 129-131/.

Крім того, на адресу відповідача була направлена Таблиця даних платника податку від 11.07.2017 № 6 /а.с. 17-19/.

Незважаючи на надані пояснення та документи, Комісією ДФС прийнято рішення від 20.07.2017 № 11499/37743550 про відмову у реєстрації податкової накладної від 16.06.2017 № 4 в Єдиному реєстрі податкових накладних /а.с. 14/.

Абзацом 1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" № 190 від 29.03.2017 встановлено, що комісія Державної фіскальної служби приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Абзацом 2 Постанови № 190 визначено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

Таким чином, колегія суддів приходить висновку, що рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, у даному випадку, або "надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування", або "надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування".

Проте, в рішенні не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає (що не є достатнім) для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Отже, на думку суду, оскаржуване рішення не містить чіткого визначення підстав для прийняття Комісією рішення про відмову в реєстрації податкових накладних. Відтак, не є обґрунтованим та не відповідає критеріям правомірності рішення суб'єкта владних повноважень, що встановлені статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оцінюючи реальність господарських операцій позивача з ДП "ДГ "Тахтаулово", відповідач у додаткових поясненнях від 13.12.2017 /а.с. 173-174/ зазначив про те, що надана на реєстрацію податкова накладна суперечить змісту договірних відносин, а отже не опосередкована здійсненням реальної господарської операції, оскільки за умовами договору № 01/02-01 від 01.02.2016 строк виконання: березень-листопад 2016 року. Пояснив, що позивачем не надано кошторисів, та інших документів, що містять інформацію про понесені витрати на виконання вказаних робіт та дають змогу деталізувати перелік витрат по матеріалам (закупка гербіцидів, кількість використаних гербіцидів під час виконання робіт) та визначити загальний обсяг понесених витрат, що є необхідним з метою з'ясування реальності господарської операції. Зазначив, що неможливо встановити, які саме гербіциди були використані, на якій конкретно земельній ділянці (полі) проводилися роботи, яким чином узгоджувався порядок проведення робіт, з огляду на вимоги договору про обов'язок виконавця погодити дату початку виконання робіт не пізніше ніж за 5 днів.

Колегією суддів критично оцінюються вказані вище пояснення відповідача, оскільки спірне рішення про відмову у реєстрації податкової накладної не містить посилань на вказані обставини як підставу для відмови у реєстрації податкової накладної, крім того, відсутність наведених документів не свідчить про недостатність документів для реєстрації податкової накладної від 16.06.2017 № 4.

Суд зазначає, що додатковою угодою № 1 від 23.05.2016 до договору № 01/02-1 про надання сільськогосподарських послуг від 01.02.2016, копія якої надавалася позивачем до контролюючого органу /а.с. 120/, сторони дійшли згоди внести зміни до договору, серед іншого, викласти пункт 1.5 договору в наступній редакції: "Строк виконання послуг, зазначених у п. 1.2.: березень-грудень 2016 р. Строки виконання інших послуг, що будуть надаватись за даним договором будуть узгоджуватись сторонами окремо у вигляді усного або письмового узгодження" (пункт 1.4 додаткової угоди № 1).

Пунктом 1.5. додаткової угоди № 1 від 23.05.2016 доповнено договір пунктом 1.6 наступного змісту: "1.6. За даним договором виконавець може виконувати і інші послуги, вартість яких, включаючи матеріали буде зазначатися сторонами в додаткових угодах або безпосередньо оформлюватись актами прийому-передачі послуг. Підписання сторонами актів прийому-передачі послуг є свідченням узгодження сторонами всіх істотних умов по таким послугам, в т.ч. і узгодження вартості послуг та використаних матеріалів".

Пунктом 1.8 додаткової угоди № 1 від 23.05.2016 доповнено розділ 4 договору п. 4.4 наступного змісту: "4.4. Сторони, за попереднім узгодженням, можуть оформляти кошториси орієнтовних витрат з надання комплексу послуг за договором, деталізувати перелік витрат по матеріалах, що підлягають використанню на виконання договору, визначати загальний обсяг понесених витрат за договором шляхом укладення окремих додатків до договору, що є його невід'ємними частинами. Такими додатками вважаються і акти прийому-передачі наданих послуг".

Відтак, суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що надана на реєстрацію податкова накладна суперечить змісту договірних відносин з посиланням на те, що за умовами договору № 01/02-01 від 01.02.2016 строк виконання: березень-листопад 2016 року.

Враховуючи викладені обставини, зважаючи на наявність у позивача передбачених чинним законодавством документів, необхідних для складання податкової накладної від 16.06.2017 № 4, за фактом господарської операції з ДП "ДГ "Тахтаулово", а також на те, що такі документи були надані контролюючому органу, у ДФС України були відсутні правові підстави для відмови у реєстрації такої податкової накладної.

Отже, суд дійшов висновку про те, що рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, № 11499/37743550 від 20 липня 2017 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 4 від 16 червня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, є необґрунтованим та безпідставним, а відтак підлягає визнанню протиправним та скасуванню, а позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Надаючи оцінку позовним вимогам про зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 4 від 16 червня 2017 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю "Гранум-Лтава" (), суд виходить з наступного.

Верховний Суд України у своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Вказаний висновок Верховного Суду України, відповідно до положень статті 242-2 Кодексу адміністративного судочинства України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Надаючи правову оцінку належності обраного заявником способу захисту, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, абзацами 5, 6, та 7 вступної частини Рекомендації Rec (2004) 6 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам "Щодо вдосконалення національних засобів правового захисту", ухваленої на 114-й сесії 12.05.2004, передбачено, що, відповідно до вимог статті 13 Конвенції, держави-члени зобов'язуються забезпечити будь-якій особі, що звертається з оскарженням порушення її прав і свобод, викладених в Конвенції, ефективний засіб правового захисту в національному органі; крім обов'язку впровадити такі ефективні засоби правового захисту у світлі прецедентної практики Європейського суду з прав людини, на держави покладається загальний обов'язок розв'язувати проблеми, що лежать в основі виявлених порушень; саме держави-члени повинні забезпечити ефективність таких національних засобів як з правової, так і практичної точок зору, і щоб їх застосування могло привести до вирішення скарги по суті та належного відшкодування за будь-яке виявлене порушення.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об'єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 13 гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань.

Отже, ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з пунктом другим частини четвертої статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. За приписами пункту 2 частини 2 статті 62 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Пунктами 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 (зі змінами), передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день:

1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду).

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Дана норма кореспондується з положеннями підпункту 201.16.4 пункту 201.16. статті 201 Податкового кодексу України, відповідно до якої податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про те, що належним та ефективним способом захисту прав позивача буде зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 4 від 16 червня 2017 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранум-Лтава" (ідентифікаційний код 37743550), тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 3200 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4331 від 07.11.2017 /а.с. 4/.

З огляду на вищевикладене, оскільки адміністративний позов задоволено, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (ідентифікаційний код 39292197) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранум-Лтава" (ідентифікаційний код 37743550) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3200 грн. (три тисячі двісті гривень).

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранум-Лтава" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, № 11499/37743550 від 20 липня 2017 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 4 від 16 червня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 4 від 16 червня 2017 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранум-Лтава" (ідентифікаційний код 37743550).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (ідентифікаційний код 39292197) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранум-Лтава" (ідентифікаційний код 37743550) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3200 грн. (три тисячі двісті гривень).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 18 грудня 2017 року.

Головуючий суддя С.С. Сич
суддя суддя Т.С. Канигіна А.Б. Головко