Справа № 826/5068/17
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2017-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

04 грудня 2017 року № 826/5068/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Смолія І.В., суддів Аблова Є.В., Григоровича П.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
довідділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України
про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1, позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (надалі - відповідач) в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у ненаданні обґрунтованої відповіді на звернення від 20.01.2017р. та зобов'язати надати відповідь.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем не надано обґрунтованої відповіді на звернення ОСОБА_1 на звернення від 20.01.2017р., у зв'язку з чим останній просив задовольнити позовні вимоги та зобов'язати відповідача надати відповідь з урахуванням законодавства, тобто обґрунтовану.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив відмовити у задоволенні, посилаючись на те, що звернення було розглянуто в порядку та у строки законодавства України, а саме надано відповідь про те, що вимоги ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.12.2017р. по справі №826/19718/16 щодо надання письмових заперечень виконано не було у зв'язку із неотриманням відповідачем копії позовної заяви ОСОБА_1

В судовому засіданні 27.09.2017р. позивач та представник відповідача не заперечували проти переходу у письмове провадження.

Суд, встановивши відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, керуючись частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників відповідача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд встановив наступне.

Як вбачається з тексту позовної заяви, 20.02.2017р. ОСОБА_1 направив до Міністерства юстиції України звернення під назвою «донос» в якому виклав бездіяльність посадових осіб даного органу у зв'язку із невиконання ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.12.2016р. у справі № 826/19718/16.

Згідно реєстраційно -контрольної картки від 28.02.2017р. до відповідача передано звернення ОСОБА_1 від 20.01.2017р.

30.03.2017р. відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було надано відповідь позивачу листом №П-5527 зі змісту якого вбачається, що вимоги ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.12.2016р. № 826/19718/16 щодо надання письмових заперечень виконані не були у зв'язку із неотриманням відповідачем копії позовної заяви ОСОБА_1 Дана обставина підтверджена поясненнями працівника відповідач у судовому засіданні, яке відбулось 02.03.2016р. о 09:30.

При цьому, позивач зазначив, що такої відповіді не отримував та вважає її необґрунтованою.

Статтею 40 Конституції України держава гарантує, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996р. №393/96-ВР (надалі - Закон №393/96-ВР) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до п.3 Типового положення про відділ державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (надалі - Типове положення), затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 20.04.2016р. №1183/5, основним завданням Відділів є забезпечення своєчасного, повного і неупередженого виконання рішень у порядку, встановленому законодавством.

П.4 Типового положення визначено що відділ здійснює своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень у порядку, встановленому законом (п.п.1) та розглядає звернення громадян та юридичних осіб, аналізує стан цієї роботи у Відділі, веде прийом громадян з питань, що належать до компетенції Відділу (п.п.5).

Частиною 1 статті 20 Закону № 393/96-ВР встановлено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня надходження, а ті, що не потребують додаткового вивчення, -невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання.

Судом встановлено, що звернення ОСОБА_1 стосувалось саме відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, тому розгляд зазначеного звернення перебувало на розгляді в Департаменті державної виконавчої служби протягом місяця, як це й передбачено Законом № 393/96-ВР.

Відповідачем листом від 30.03.2017р. №П-5527 надано відповідь зі змісту якого вбачається, що вимоги ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.12.2016р. № 826/19718/16 щодо надання письмових заперечень виконані не були у зв'язку із неотриманням відповідачем копії позовної заяви ОСОБА_1 Дана обставина підтверджена поясненнями працівника відповідач у судовому засіданні, яке відбулось 02.03.2016р. о 09:30.

Також у матеріалах справи містяться ксерокопії журналу реєстрації вихідної кореспонденції відповідача з яких вбачається, що відповідь за №П-5527 була належним чином зареєстрована та передана на відправку до Департаменту комунікації, документообігу та контролю Міністерства юстиції України до повноважень якого входить організація документообігу, реєстрації та обліку документів, відправлення поштової кореспонденції тощо.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачеві надано повну та обґрунтовану відповідь на його звернення, а права на отримання відповіді у відповідності до статті 18 Закону № 393/96-ВР не порушено.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до положень ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій зазначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача -суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст.69-71, 94, 128, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий суддя Смолій І.В.

Судді Аблов Є.В.

Григорович П.О.