Справа № 552/5766/17
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 р.Справа № 552/5766/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бондара В.О.

Суддів: Калиновського В.А. , Кононенко З.О.

за участю секретаря судового засідання Струкової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на постанову Київського районного суду м. Полтави від 23.10.2017р. по справі № 552/5766/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

12.09.2017 року, ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області ( далі - відповідач) в якому простив суд визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не проведення перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії в розмірі 95 процентів від щомісячного грошового забезпечення (категорія 2) та в розмірі 100% від щомісячного грошового забезпечення (категорія 1) у відповідності до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» протиправною та зобов»язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з 01.02.2017 року перерахувати розмір раніше призначеної пенсії та виплачувати йому пенсію в розмірі 95% від щомісячного грошового забезпечення (категорія 2) а з 01.06.2017 року в розмірі 100% від щомісячного грошового забезпечення (категорія 1) у відповідності до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не змінюючи базовий місяць індексації та до змін в законодавстві та провести відповідні виплати з врахуванням раніше виплачених сум з 01.02.2017 року.

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 23.10.2017 року адміністративний позов - задоволено частково.

Визнано бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не проведення перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії в розмірі 95% від щомісячного грошового забезпечення (категорія 2) та в розмірі 100% від щомісячного грошового забезпечення (категорія1) у відповідності до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» протиправною.

Зобов»язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з 01.02.2017 року перерахувати розмір раніше призначеної пенсії та виплачувати ОСОБА_1 пенсію в розмірі 95% від щомісячного грошового забезпечення (категорія 2), а з 01.06.2017 року в розмірі 100 % від щомісячного грошового забезпечення (категорія 1) у відповідності до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не змінюючи базовий місяць індексації та до змін в законодавстві та провести відповідні виплати з врахуванням раніше виплачених сум з 01.02.2017 року.

В іншій частині позову відмовлено.

Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просять скасувати постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що вважає постанову суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою у зв»язку з неповним з»ясуванням судом, обставин, що мали значення для справи та невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Сторони в судове засідання не з'явились, були повідомлені належним чином.

Апеляційна скарга розглядається відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, вивчивши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії до 01.06.2017 року, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1, виданим Полтавською обласною державною адміністрацією 26.01.1994 року, а з 01.06.2017 року є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 виданим Полтавською обласною державною адміністрацією 24.05.2017 року та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області.

ОСОБА_1 має статус учасника випробувань ядерної зброї, якій прирівняний до учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії та має інвалідність 2 групи, яка пов»язана з виконанням військової служби з випробування ядерної зброї, що підтверджується вкладкою НОМЕР_3 до посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської кататсрофи 1 категорії серії НОМЕР_2 від 24.05.2017 року та довідкою МСЕК.

31.07.2017 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з заявою встановленої форми, як це передбачено додатком №1 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій» відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1 про перерахунок пенсії відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року в максимальному розмірі 100 відсотків грошового забезпечення.

28.08.2017 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області позивачу надано відповідь за №4425/03-24/1, якою йому було відмовлено в перерахунку пенсії з посиланням на те, що згідно пунктів 14-18 Порядку він при зверненні з заявою не надав необхідні документи для перерахунку пенсії та згідно статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у зв»язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців не передбачено здійснення перерахунку пенсії.

З даною відмовою позивач не згоден та звернувся в суд за захистом своїх прав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, позивач має статус учасника випробування ядерної зброї, який прирівняний до учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії та має інвалідність 2 групи, яка пов»язана з виконанням обов»язків військової служби з випробування ядерної зброї.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідацї аварії та її наслідків. Учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов»язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відрядженні у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівників державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: 1) інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв»язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської кататстрофи на променеву хворобу, - категорія 1.

Громадяни, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, належать до категорії 1, або 2, або 3. Порядок визначення цих категорій встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, Кабінет Міністрів України 02.12.1992 року прийняв Постанову №674, якою затвердив «Порядок віднесення громадян із числа тих, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї або постраждали за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, до відповідних категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської кататстрофи».

Згідно із абз. 3 Преамбули даної Постанови громадянам, відносно яких застосовується цей Порядок, видаються посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілого від Чорнобильської катастрофи відповідної категорії за зразками, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1992 року №501.

Відповідно до пункту 1 Порядку №1, він визначає умови віднесення громадян із числа тих, які брали участь у ліквідації ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, а також громадян, які постраждали від радіаційного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і поховання радіоактивних речовин, що сталися не з вини потерпілих, до 1, 2 або 3 категорій, встановлених статтею 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У відповідності до частини 2 пункту «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90% відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильський АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1 - 100%, до категорії 2 - 95%.

Таким чином, для призначення пенсії за вислугу років у 100% необхідно: особа повинна брати участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; особа повинна бути в установленому порядку віднесена до постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи до 1 чи 2 категорії; мати вислугу років достатньої тривалості для встановлення максимального розміру пенсії (для встановлення пенсії в розмірах 95% - необхідно мати вислугу років не менше 35 років; для встановлення пенсії в розмірі 100% необхідно мати вислугу років не менше 37 років).

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має статус учасника випробування ядерної зброї, який прирівняний до учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії та має інвалідність 2 групи, яка пов»язана з виконанням обов»язків військової служби з випробування ядерної зброї. Загальна вислуга років у ОСОБА_1 складає 40 рік.

Згідно частини першої статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частини першої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими з вище зазначених підстав і висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів, вважає, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів, дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Полтави від 23.10.2017р. по справі № 552/5766/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бондар В.О.
Судді(підпис) (підпис) Калиновський В.А. Кононенко З.О.
Повний текст ухвали виготовлений 18.12.2017 р.