Справа № 820/3261/17
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

14 грудня 2017 року м. ПолтаваСправа № 820/3261/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Довгопол М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Гнітько О.О.,

представника позивача - Романова Г.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання позивача № 1 (про об'єднання справ і передачу до Верховного Суду) від 14 грудня 2017 року у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства закритого типу "Спеціалізований Будівельно-монтажний Поїзд № 803" до Харківського окружного адміністративного суду про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство закритого типу "Спеціалізований будівельно-монтажний поїзд № 803" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області, Управління Пенсійного фонду України в Ленінському (Холодногірському) районі м.Харкова, Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому (Шевченківському) районі м.Харкова, Вінницького апеляційного адміністративного суду, Вінницького окружного адміністративного суду, Хмельницького окружного адміністративного суду, Чернівецького окружного адміністративного суду, Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, Дніпропетровського окружного адміністративного суду, Запорізького окружного адміністративного суду, Кіровоградського окружного адміністративного суду, Донецького апеляційного адміністративного суду, Донецького окружного адміністративного суду, Луганського окружного адміністративного суду, Житомирського апеляційного адміністративного суду, Житомирського окружного адміністративного суду, Рівненського окружного адміністративного суду, Київського апеляційного адміністративного суду, Окружного адміністративного суду міста Києва, Київського окружного адміністративного суду, Черкаського окружного адміністративного суду, Чернігівського окружного адміністративного суду, Львівського апеляційного адміністративного суду, Волинського окружного адміністративного суду, Закарпатського окружного адміністративного суду, Івано-Франківського окружного адміністративного суду, Львівського окружного адміністративного суду, Тернопільського окружного адміністративного суду, Одеського апеляційного адміністративного суду, Миколаївського окружного адміністративного суду, Одеського окружного адміністративного суду, Херсонського окружного адміністративного суду, Севастопольського апеляційного адміністративного суду, Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим, Севастопольського окружного адміністративного суду, Харківського апеляційного адміністративного суду, Полтавського окружного адміністративного суду, Сумського окружного адміністративного суду, Харківського окружного адміністративного суду, Вищого адміністративного суду України, ОСОБА_2 - Голови Вищого адміністративного суду України про стягнення суми та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 03 липня 2017 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом (справа № 820/1953/17), ухвалою суду від 03 липня 2017 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

02 серпня 2017 року Харківським окружним адміністративним судом у справі № 820/1953/17 роз'єднано заявлені у справі вимоги, виділивши в окрему адміністративну справу вимоги до Харківського окружного адміністративного суду перестати приймати від пенсійного фонду України (ПФУ) позовні заяви до юридичних осіб по "заборгованості" перед Пенсійним Фондом України по пільговим пенсіям за віком за списком №2, передати до Верховного Суду України розгляд заяви про перегляд справ за нововиявленими обставинами від 10.05.2017 року по справі №820/831/17, призупинити сплату пільгових пенсій за віком за Списком №2, зняти арешт з майна і грошей підприємства.

Згідно статті 15-1 Кодексу адміністративного судочинства України вимогам, роз'єднаним шляхом виділення в окрему адміністративну справу, присвоєно номер адміністративної справи - 820/3261/17 і вказана справа ухвалою суду 02 серпня 2017 року прийнята до провадження судді Старосєльцевої О.В.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2017 року на підставі пункту 6 частини 1 статті 22 Кодексу адміністративного судочинства України передано за підсудністю до Полтавського окружного адміністративного суду справу № 820/3261/17 за позовом Акціонерного товариства закритого типу "Спеціалізований Будівельно-монтажний Поїзд № 803" до Харківського окружного адміністративного суду про зобов'язання перестати приймати від Пенсійного фонду України (ПФУ) позовні заяви до юридичних осіб по "заборгованості" перед Пенсійним Фондом України по пільговим пенсіям за віком за списком №2, передати до Верховного Суду України розгляд заяви про перегляд справ за нововиявленими обставинами від 10.05.2017 року по справі №820/831/17, призупинити сплату пільгових пенсій за віком за Списком №2, зняти арешт з майна і грошей підприємства.

Справа надійшла до суду 23 листопада 2017 року, що підтверджується даними реєстрації на вхідному штампі суду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2017 року справу прийнято до провадження суду (суддя Довгопол М.В.).

14 грудня 2017 року представником позивачем подано через канцелярію суду клопотання № 1 (про об'єднання справ і передачу до Верховного Суду) від 14 грудня 2017 року, в якому позивач просив: прийняти до розгляду Уточнення 2 до адміністративного позову від 14.12.2017; витребувати з ХААС справу № 820/1953/17 в якості доказів клопотання і переконання у правоті тверджень позивача; об'єднати для спільного розгляду справи № 820/1953/17, № 820/3261/17 та № 816/1147/17; враховуючи, що справи № 816/1147/17 та № 820/1953/17 мають однаковий предмет спору та по другій справі усі судові збори сплачені з надлишком, при об'єднанні справ вважати вимоги судді Алєксєєвої Н.С. - виконаними і не сплачувати судовий збір; передати об'єднані справи для розгляду в якості суду першої інстанції до нового Верховного Суду відповідно до ст. 22 КАСУ - справа повинна бути передана, якщо суд або суддя є відповідачами у цій справі; призначити розгляд справи у Верховному Суді судом присяжних у кількості 12 (дванадцяти) суддів-присяжних.

У судовому засіданні 14 грудня 2017 року представник позивача підтримав заявлене клопотання № 1 та просив розглянути його першочергово. Зауважував також, що при вирішенні клопотання в частині об'єднання справ, крім наведених справ, за розсудом суду можна також об'єднати із зазначеними справами справу № П/811/1230/17, ухвала про відкриття провадження в якій надрукована у журналі «Судова реформа -2 «Реформа без Реформ».

Відповідач явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, надіслав до суду письмові заперечення на позовну заяву, в яких просив, крім іншого, розгляд справи проводити без участі його представника.

Вирішуючи клопотання позивача № 1 (про об'єднання справ і передачу до Верховного Суду) від 14 грудня 2017 року, суд виходить з наступного.

Відносно викладеного у клопотанні № 1 прохання прийняти до розгляду Уточнення 2 до адміністративного позову від 14.12.2017, суд бере до уваги, що 14 грудня 2017 року позивачем через канцелярію суду подано документ із назвою «адміністративний позов (Уточнення 2: підстав, відповідачів та зміна позовних вимог)», який за змістом клопотання № 1 (про об'єднання справ і передачу до Верховного Суду) від 14 грудня 2017 року і є Уточненням 2 адміністративного позову.

У свою чергу 15 серпня 2017 року судом отримано від позивача документ, позначений як «адміністративний позов (уточнення підстав, відповідачів та зміна позовних вимог), на який позивач у клопотанні № 1 посилається як на Уточнення 1 адміністративного позову.

У судовому засіданні представник позивача вказував на «анулювання» ним Уточнення 1 до адміністративного позову та необхідність розгляду питання про прийняття до розгляду Уточнення 2 до адміністративного позову.

Із змісту Уточнення 2 адміністративного позову вбачається, що позивачем додатково до позову, переданого на розгляд Полтавського окружного адміністративного суду ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2017 року, зазначено нових відповідачів - голову Харківського окружного адміністративного суду ОСОБА_3, Харківський апеляційний адміністративний суд, голову Харківського апеляційного адміністративного суду ОСОБА_4, Київське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова (раніше - Ленінське УПФУ), Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова (раніше - Жовтневе УПФУ) та висунуто окремі вимоги до кожного з нових відповідачів, а саме:

1) до голови Харківського окружного адміністративного суду ОСОБА_3 - солідарну матеріальну вимогу в 1 гривню, враховуючи, що вона, знаходячись на адміністративній посаді, особисто керувала документообігом в апараті суду і не направляла апеляційні скарги до ХААС відповідно до КАСУ, порушуючи право позивача на апеляційне оскарження по справі № 820/1953/17;

2) до Харківського апеляційного адміністративного суду - витребувати з ХААС справу № 820/1953/17 і передати її для розгляду до нового Верховного Суду як першої інстанції, враховуючи, що справа № 820/1953/17 зараз знаходиться в ХААС і не прийняті остаточні рішення відносно постанови суду першої інстанції і відносно закриття провадження у справі № 820/1953/17;

3) до голови Харківського апеляційного адміністративного суду ОСОБА_4 - солідарну матеріальну вимогу в 1 гривню, враховуючи, що голова ХААС ОСОБА_4, знаходячись на адміністративній посаді, особисто керував документообігом в апараті суду по справі, не відкривав апеляційні провадження, своєчасно не призначав колегії суддів апеляційного провадження по справі № 820/1953/17 відповідно КАСУ, втручався у розгляд справи замість суддів, фальшував справу разом із головою ХОАС ОСОБА_3, писав та надсилав брехливі офіційні листи, порушуючи права позивача на апеляційне та касаційне оскарження;

4) до Ленінського УПФУ - визнати протиправним рішення Ленінського ПФУ, нечинними і нікчемними рішення вказаного відповідача як державного органу влади по трьом встановленим пенсійним законодавством порядкам: призначенню, обчисленню і сплаті пільгової пенсії за віком за списком 2 - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та скасувати усі рішення влади з цього приводу, в тому числі: розпорядження № 179275 від 19.04.2013, розпорядження № 179275 від 26.06.2014, протокол № 38 від 23.05.2013 або будь-які інші владні рішення з боку ПФУ, перерахувати ОСОБА_5 усю незаконно сплачену пенсію за чотири роки і перестати сплачувати пенсію до повернення ОСОБА_5 до пенсійного фонду усієї незаконно отриманої пенсії, а також сплатити позивачу солідарну матеріальну вимогу із усіма відповідачами у розмірі 1 гривня;

5) до Жовтневого УПФУ - визнати протиправними рішення та дії Жовтневого УПФУ по складанню і поданню адміністративних позовів до суду та фальшивих доказів по призначенню пільгової пенсії ОСОБА_5 за віком за Списком 2, а також сплатити позивачу солідарну матеріальну вимогу із усіма відповідачами у розмірі 1 гривня.

Вирішуючи питання про прийняття Уточнення 2 адміністративного позову «адміністративний позов (Уточнення 2: підстав, відповідачів та зміна позовних вимог)» від 14 грудня 2017 року, суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 51 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що, крім прав та обов'язків, визначених у статті 49 цього Кодексу, позивач має право в будь-який час до закінчення судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог або відмовитися від адміністративного позову. Позивач має право до початку судового розгляду справи по суті змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Відповідно до частини 1 статті 137 Кодексу адміністративного судочинства України позивач може протягом всього часу судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи. До початку судового розгляду справи по суті позивач може змінити підставу або предмет адміністративного позову, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи. Заява про зміну позовних вимог повинна відповідати вимогам, які встановлені цим Кодексом для позовних заяв. У разі невідповідності такої заяви вимогам статті 106 цього Кодексу суд своєю ухвалою повертає її позивачу. Ухвала суду, прийнята за результатами розгляду питання про прийняття заяви про зміну позовних вимог, окремо не оскаржується.

Суд зазначає, що підставою адміністративного позову є обставини (юридичні факти) і норми права, які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з вимогами до іншої особи. Предметом адміністративного позову є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача.

Суд враховує, що у справі № 820/3261/17 розглядаються позовні вимоги Акціонерного товариства закритого типу "Спеціалізований Будівельно-монтажний Поїзд № 803" до Харківського окружного адміністративного суду перестати приймати від Пенсійного фонду України (ПФУ) позовні заяви до юридичних осіб по "заборгованості" перед Пенсійним Фондом України по пільговим пенсіям за віком за списком №2, передати до Верховного Суду України розгляд заяви про перегляд справ за нововиявленими обставинами від 10.05.2017 року по справі №820/831/17, призупинити сплату пільгових пенсій за віком за Списком №2, зняти арешт з майна і грошей підприємства.

Зі змісту Уточнення 2 адміністративного позову від 14 грудня 2017 року вбачається, що позивач вказаним документом фактично доповнює позовні вимоги новими вимогами та одночасно доповнює первісний позов новими підставами позову, визначаючи нові обставини і норми права в їх обґрунтування.

Таким чином, вказаним Уточненням 2 адміністративного позову всупереч приписам частини 1 статті 137 Кодексу адміністративного судочинства України позивач фактично змінює як предмет, так і підставу адміністративного позову.

Натомість аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить, що заява із новим предметом і підставами позову, є фактично новим позовом, відтак підлягає поданню у формі окремого адміністративного позову у порядку, встановленому для подання позовних заяв.

З огляду на вищевикладене, заява позивача, яка має назву "адміністративний позов (Уточнення 2: підстав, відповідачів та зміна позовних вимог)" від 14 грудня 2017 року, фактично є заявою про зміну предмету та підстави адміністративного позову, відтак не може бути прийнятою до розгляду у даному провадженні.

Крім того, суд звертає увагу на те, що вказану заяву позивачем подано без дотримання вимог статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Згідно із підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою, встановлено ставку судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано юридичною особою - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У заяві позивача, яка має назву "адміністративний позов (Уточнення 2: підстав, відповідачів та зміна позовних вимог)" від 14 грудня 2017 року, викладено 3 нові немайнові вимоги, а також майнові вимоги про стягнення солідарно з відповідачів коштів в сумі 1 гривні, а відтак сума судового збору, що підлягає сплаті, складає 6400 грн (1600 х 3 + 1600).

Документ про сплату вказаної суми судового збору позивачем до уточнення 2 адміністративного позову не додано.

З огляду на викладене, на підставі частини 1 статті 137 Кодексу адміністративного судочинства України заява позивача із назвою "адміністративний позов (Уточнення 2: підстав, відповідачів та зміна позовних вимог)" від 14 грудня 2017 року підлягає поверненню позивачеві разом із доданими матеріалами.

Отже, клопотання позивача № 1 (про об'єднання справ і передачу до Верховного Суду) від 14 грудня 2017 року в частині прийняття до розгляду Уточнення 2 до адміністративного позову від 14.12.2017 не підлягає задоволенню.

Вирішуючи клопотання позивача № 1 (про об'єднання справ і передачу до Верховного Суду) від 14 грудня 2017 року в частині витребування з ХААС справи № 820/1953/17 в якості доказів клопотання і переконання у правоті тверджень позивача, суд враховує, що згідно із положеннями статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Суд зазначає, що виходячи із змісту позовних вимог, які розглядаються у справі № 820/3261/17, до предмету доказування не входять обставини, які можуть бути встановлені на підставі матеріалів справи № 820/1953/17. Крім того, витребування від іншого суду справи, яка перебуває на розгляді, в порядку витребування доказів нормами Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено.

Виходячи з наведеного, клопотання позивача в частині витребування з ХААС справи № 820/1953/17 є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Стосовно клопотання позивача № 1 (про об'єднання справ і передачу до Верховного Суду) від 14 грудня 2017 року в частині об'єднання для спільного розгляду справи № 820/1953/17, № 820/3261/17 та № 816/1147/17, суд зазначає наступне.

Порядок та підстави об'єднання справ регламентовані статтею 116 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 116 Кодексу адміністративного судочинства України суд може своєю ухвалою об'єднати в одне провадження кілька однорідних позовних вимог за позовами одного й того ж позивача до того ж відповідача чи до різних відповідачів або за позовними заявами різних позивачів до одного й того самого відповідача, а також роз'єднати одну чи декілька поєднані в одне провадження позовні вимоги у самостійні провадження, якщо їхній спільний розгляд ускладнює чи сповільнює вирішення справи.

У довідці про результати узагальнення практики застосування адміністративними судами першої інстанції глав 1-4 розділу ІІІ Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду та вирішення адміністративних справ, яка рекомендована суддям адміністративних судів для врахування під час ухвалення рішень у справах відповідної категорії постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29 вересня 2016 року № 14, зазначено, що об'єднання позовних вимог - це поєднання двох і більше однорідних вимог за позовами одного й того ж позивача до того ж відповідача чи до різних відповідачів або за позовними заявами різних позивачів до одного й того самого відповідача, що підсудні одному адміністративному суду, в одне провадження. Об'єднання позовних вимог сприяє досягненню процесуальної економії та перешкоджає ухваленню судом різних рішень у подібних справах.

Підставами для об'єднання адміністративних справ може бути:

1) наявність однорідних позовних вимог у позовних заявах одного й того ж позивача до того ж відповідача чи до різних відповідачів;

2) наявність однорідних позовних вимог за позовними заявами різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Якщо позовні вимоги, що належить об'єднати, перебувають у провадженні одного суду, то об'єднання здійснюється за його ухвалою, якщо ж у провадженні різних складів суду - тоді кожен склад суду (суддя, що здійснює підготовку справи до судового розгляду) повинен постановити ухвалу про об'єднання позовних вимог: один з них у цій ухвалі передає свою справу до провадження іншого складу суду, а інший склад суду бере справу з об'єднаними позовними вимогами до свого провадження.

Із документів, наявних у матеріалах справи, суд вбачає, що у справі № 820/1953/17 судом першої інстанції ухвалено рішення по суті, а у справі № 816/1147/17 - провадження у справі не відкрито. З огляду на викладене, правові підстави та процесуальні можливості для об'єднання вказаних справ із справою 820/3261/17 відсутні.

Відносно доповнення зазначеного клопотання у судовому засіданні представником позивача проханням об'єднати справу, що розглядається, крім наведених справ, із справою № П/811/1230/17, суд зауважує, що представником позивача не надано до суду належним чином засвідченої копії ухвали про відкриття провадження у вказаній справі. Крім того, виходячи із пояснень представника позивача та наявних у справі документів, відсутні підстави для висновку, що вимоги у зазначеній справі є однорідними із вимогами, що розглядаються у даній справі, а також, що об'єднання позовних вимог у даному випадку буде сприяти досягненню процесуальної економії.

Отже, клопотання позивача в частині об'єднання для спільного розгляду справ є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Беручи до уваги те, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача про об'єднання справ, підстави для розгляду питання під час об'єднання справ щодо сплати судового збору у справі № 816/1147/17 відсутні.

Вирішуючи клопотання позивача № 1 (про об'єднання справ і передачу до Верховного Суду) від 14 грудня 2017 року в частині передачі об'єднаних справ для розгляду в якості суду першої інстанції до нового Верховного Суду відповідно до ст. 22 КАСУ та призначення розгляду справи у Верховному Суді судом присяжних у кількості 12 (дванадцяти) суддів-присяжних, суд виходить з наступного.

Статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Статтею 22 Кодексу адміністративного судочинства України регламентовані підстави для передачі адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого.

Суд відзначає, що ані статтею 22 Кодексу, ані іншими нормами процесуального закону не передбачено можливості передачі адміністративної справи окружним адміністративним судом до Верховного Суду для вирішення позовних вимог по суті, як судом першої інстанції.

Також суд зазначає, що за змістом частини 1 статті 127 Конституції України правосуддя здійснюють судді. У визначених законом випадках правосуддя здійснюється за участю присяжних.

Суд наголошує, що Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено здійснення правосуддя судом присяжних.

Враховуючи наведене, клопотання позивача щодо передачі об'єднаних справ для розгляду в якості суду першої інстанції до нового Верховного Суду відповідно до ст. 22 КАСУ та призначення розгляду справи у Верховному Суді судом присяжних у кількості 12 (дванадцяти) суддів-присяжних, є безпідставним та не підлягає задоволенню

Отже, в цілому клопотання позивача № 1 (про об'єднання справ і передачу до Верховного Суду) від 14 грудня 2017 року про прийняття до розгляду уточнень 2 до адміністративного позову від 14 грудня 2017 року, витребування справи, об'єднання справ, передачу об'єднаних справ та призначення розгляду справи у Верховному Суді судом присяжних не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 51, 69, 106, 116, 137, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання позивача № 1 (про об'єднання справ і передачу до Верховного Суду) від 14 грудня 2017 року про прийняття до розгляду уточнень 2 до адміністративного позову від 14 грудня 2017 року, витребування справи, об'єднання справ, передачу об'єднаних справ та призначення розгляду справи у Верховному Суді судом присяжних відмовити.

Повернути позивачу уточнення 2 до адміністративного позову від 14 грудня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її постановлення.

Повний текст ухвали складено 19 грудня 2017 року.

Суддя М.В. Довгопол