Справа № 541/1915/17
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2017-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 р.Справа № 541/1915/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.

Суддів: Макаренко Я.М. , Шевцової Н.В.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Миргородського обє'днаного управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області на постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 18.10.2017р. по справі № 541/1915/17

за позовом ОСОБА_1

до Миргородського обє'днаного управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області

про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом до Миргородського обє'днаного управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області, в якому просила:

- визнати дії Миргородського обє'днаного управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області про зупинення виплати їй пенсії неправомірними;

- зобовязати Миргородське обє'днане управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області поновити виплату їй пенсії з 01 липня 2017 року.

Постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 18.10.2017 р. по справі № 541/1915/17 позов задоволено. Визнано протиправними дії Миргородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1. Зобовязано Миргородське обєднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 1 липня 2017 року.

Відповідач, Миргородське обє'днане управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області, не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу. Свою незгоду з постановою суду обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови порушено норм матеріального права. Просить постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 18.10.2017 р. по справі № 541/1915/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Фіксування судового засідання по справі за допомогою звукозаписувального пристрою згідно ст. 41 КАС України не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 з 29.05.2001 року перебуває на обліку в Миргородському обєднаному Управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області та отримувала соціальну пенсію пожиттєво, про що свідчить копія пенсійного посвідчення серія ААА №742269, виданого 18.07.2001 р. Миргородським міським УПФУ, копія протоколу 3127 від 31.05.2001 р. про призначення пенсії (а.с. 5-6).

З 28.02.2017 року по 26.05.2017 року ОСОБА_1 була зареєстрована як фізична особа-підприємець, про, що свідчить копія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 9-11).

14 червня 2017 року розпорядженням Миргородського обєднаного управління Пенсійного фонду України особовий рахунок позивача був закритий з 01.07.2017 року на підставі порушення ОСОБА_1 ст. 93 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме не повідомлення інформації про відкриття 28.02.2017 року підприємницької діяльності (а.с. 4).

10.07.2017 року Миргородське обєднане управління Пенсійного фонду України листом №5117/03-24 повідомила ОСОБА_1, що оскільки соціальна пенсія призначається і виплачується непрацюючим громадянам, розпорядженням управління від 14.06.2017 р. особовий рахунок позивачці закрито з 01.07.2017 р. в зв'язку з відкриттям підприємницької діяльності 28.02.2017 року та відповідно до вимог ст. 93 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також додатково повідомлено, що у зв'язку з тим що ОСОБА_1 своєчасно не повідомила про відкриття підприємницької діяльності 28.02.2017 року, виникла переплата пенсії за період з 28.02.2017 року по 30.06.2017 року в сумі 5283 грн. 61 коп.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивачка звернулась з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що право позивача на отримання пенсії підлягає відновленню, оскільки законні підстави для її невиплати відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції на підставі наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 93 Закону України «Про пенсійне забезпечення» соціальні пенсії призначаються і виплачуються непрацюючим громадянам, крім інвалідів з дитинства, при відсутності права на трудову пенсію: інвалідам I і II груп, у тому числі інвалідам з дитинства, а також інвалідам III групи.

Відповідно до ч. 5 ст. 18 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю» соціальна пенсія, призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», за бажанням особи виплачується органами Пенсійного фонду України до закінчення строку її призначення.

Підстави для припинення виплати пенсії передбачені частиною 1 статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме: виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

З матеріалів справи встановлено, що з 2001 року позивачка перебуває на обліку у Миргородському обєднаному Управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області, де їй була призначена соціальна пенсія по інвалідності ІІ групи.

14 червня 2017 року розпорядженням Миргородського обєднаного управління Пенсійного фонду України особовий рахунок позивачці був закритий з 01.07.2017 року на підставі порушення нею ст. 93 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме не повідомлення інформації про відкриття 28.02.2017 року підприємницької діяльності.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 26.05.2017 року за власним рішенням ОСОБА_1 було припинено підприємницька діяльність фізичної особи.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_1 на день винесення розпорядження № 126093 від 14.06.2017 року мала право на отримання соціальної пенсії по інвалідності, оскільки не займалася підприємницькою діяльністю і не зверталася до Миргородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області з заявою про бажання отримувати соціальну допомогу.

Довід апеляційної скарги стосовно того, що позивачем порушено ст. 93 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що є підставою для припинення виплати пенсії, колегія суддів не приймає, оскільки на день прийняття розпорядження № 126093 від 14.06.2017 року ОСОБА_1 відповідала критеріям, визначеним ст.93 Закону України «Про пенсійне забезпечення» для отримання соціальної пенсії.

За таких обставин, колегія суддів, переглянувши у межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті постанови Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 18.10.2017 р. по справі №541/1915/17 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Миргородського обє'днаного управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 18.10.2017р. по справі № 541/1915/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст ухвали виготовлений 13.12.2017 р.