Справа № 805/1962/17-а
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2017 р. Справа №805/1962/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 16 год. 32 хв.

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Голошивця І.О., при секретарі судового засідання Шташаліс О.О., за участю представника позивача - Здора К.С., представника відповідача 1 Сагірова К.К. розглянув в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про зобов`язання вчинити дії.

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кальміусько-Нікольського об`єднаного районного військового комісаріату (відповідач 1), ІНФОРМАЦІЯ_2 (відповідач 2), в якому просив суд (з урахуванням уточнень):
- зобов`язати відповідача вчинити дії по постановці ОСОБА_1 на військовий облік у запас за наявністю обставин;
- зобов`язати відповідача призов ОСОБА_1 на військову службу здійснити виключно на підставі відповідних указів Президента України про мобілізацію, або добровільного підписання ОСОБА_1 контракту.
Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходив службу в ОВС України з 24.04.2015 по 06.11.2015. Наказом ГУМВС в Дніпропетровській області від 06.11.2015 №485о/с він звільнений у запас Збройних сил з постановленням на військовий облік за п. 63 «к» (у зв`язку з переходом на роботу в інші міністерства і відомства). Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 07.11.2015 № 1о/с позивача призначено поліцейським патрульної служби поліції особливого призначення «Дніпро-1» ГУНП в Дніпропетровській області з присвоєнням йому спеціального звання капрал поліції. Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 01.08.2016 № 212о/с позивача звільнено зі служби в Національній поліції. При звільненні позивача видана довідка з повідомленням про те, що його звільнено в запас Збройних сил за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 01.08.2016.
Після звільнення з Національної поліції ОСОБА_1 звернувся до Кальміусько-Нікольського ОРВК для переконання у постановці його на військовий облік у запас, але дізнався, що до воєнкомату ніяких документів стосовно постановки його на військовий облік у запас не надходило. При цьому, позивачу пояснено, що на військовий облік у запасі його не поставлять і він повинен служити строкову службу за призовом або за контрактом. Позивач вважає, що така відмова воєнкомату у постановці його на військовий облік є незаконною.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача 1 надав до суду письмові заперечення, в обґрунтування яких зазначено, що відповідно до приписів Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» відстрочка від призову на строкову військову службу для продовження професійної діяльності надається таким громадянам призовного віку, зокрема, поліцейським на весь період їх служби. До відповідача та до призовної комісії, яка вирішує питання надання відстрочки та звільнення від призову не надходило та не було надано підтверджуючих документів, які б надавали право на відстрочку та звільнення від прозову на строкову військову службу позивача. Крім цього, зазначено, що позивач звільнився з НП за власним бажанням 01.08.2016. Позивач перебуває на військовому обліку призовників в Кальміусько-Нікольському ОРВК з 19.01.2011 по теперішній час, призваний на строкову військову службу у встановлені строки, під час здійснення чергового призову, та не має право бути зарахованим у запас. З вказаних підстав представник відповідача 1 просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Представник відповідача 1 у судовому засіданні підтримав заперечення проти адміністративного позову, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Представник відповідача 2 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. У попередніх судових засідань представник відповідача 2 заперечував проти задоволення позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позову.
Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . З 24.04.2015 по 06.11.2015 позивач проходив службу в ОВС. Наказом ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 06.11.2015 № 485о/с згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, відповідно до п. 9 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» звільнений у запас Збройних сил (з поставленням на військовий облік) за п. 63 «к» (у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації) молодший сержант міліції ОСОБА_1 міліціонер взводу № 1 роти № 5 полку патрульної служби міліції особливого призначення «Дніпро-1» ГУМВС, з 06.11.2015 (а.с.14).
У період з 07.11.2015 по 01.08.2016 позивач проходив службу в Національній поліції. Так, відповідно до витягу з наказу Головного управління НП в Дніпропетровській області від 07.11.2015 № 1 о/с відповідно до пунктів 9 та 12 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» призначено тих, що прибули з МВС, з присвоєнням спеціальних звань поліції в порядку переатестування та з установленням посадових окладів згідно штатного розпису, з 07.11.2015, зокрема ОСОБА_1 , який мав спеціальне звання молодшого сержанта міліції, поліцейським полку патрульної служби поліції особливого призначення «Дніпро-1» Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, присвоївши йому спеціальне звання капрал поліції (а.с.15).
Наказом Головного управління НП в Дніпропетровській області від 01.08.2016 №212о/с згідно з Законом України «Про Національну поліцію» звільнено за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) капрала поліції ОСОБА_1 поліцейського полку патрульної служби поліції особливого призначення «Дніпро-1» ГУНП, з 01.08.2016 (а.с.16).
01.08.2016 ГУ НП в Дніпропетровській області надіслало позивачу лист, яким повідомило про звільнення останнього з Національної поліції в запас Збройних сил за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію», з 01.08.2016, та про необхідність прибуття до відділення кадрового забезпечення полку патрульної служби поліції особливого призначення «Дніпро-1» ГУНП в Дніпропетровській області для отримання трудової книжки, посвідчення про приписку до призовної дільниці та проведення повного розрахунку (а.с.17).
Позивач звернувшись до Кальміусько-Нікольського ОРВК для переконання у постановці його на військовий облік у запас, дізнався, що до воєнкомату ніяких документів стосовно постановки його на військовий облік у запас не надходило. Отримавши необхідні документи про участь у бойових діях, про своє звільнення з органів МВС, про службу і звільнення з Національної поліції позивач намагався їх надати до воєнкомату для постановки його на облік, але в прийомі вказаних документів було відмовлено. При цьому, заявлено, що військовий облік у запасі його не поставлять і він повинен або служити строкову службу за призовом або служити за контрактом.
Вважаючи бездіяльність відповідача 1 протиправною, позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з даним позовом.
Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові відносини між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни регулюються Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі за текстом - Закон №2232).
За змістом ч. 1 ст. 1 Закону № 2232 захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок включає, зокрема, проходження військової служби (ч. 3 ст. 1 Закону № 2232).
Частиною 7 ст. 1 Закону № 2232 визначено, що виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, підприємства, установи і організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (об`єднані міські) військові комісаріати, а також інші, визначені цією статтею органи та установи.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 2232 військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону № 2232 на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу (далі - громадяни призовного віку).
Відповідно до частини 3 та 4 ст. 15 Закону № 2232 призов громадян України на строкову військову службу включає проходження ними призовної комісії та відправлення їх до військових частин.
Організація підготовки та проведення призову громадян України на строкову військову службу здійснюється міськими (районними) державними адміністраціями (виконавчими органами міських рад) у взаємодії з міськими (районними) військовими комісаріатами.
Статтею 16 Закону № 2232 передбачено, що для проведення призову громадян України на строкову військову службу в районах (містах) утворюються призовні комісії.
На районні (міські) призовні комісії покладається: організація медичного огляду призовників та призов громадян України на строкову військову службу з призначенням їх для служби у Збройних Силах України чи іншому військовому формуванні; надання призовникам відстрочки від призову на строкову військову службу на підставах, передбачених статтею 17 цього Закону; звільнення призовників від призову на строкову військову службу на підставах, передбачених статтею 18 цього Закону, взяття їх на облік військовозобов`язаних або виключення з військового обліку; направлення призовників, які виявили бажання вступити до вищих військових навчальних закладів або військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів, для проходження випробувань та складання вступних іспитів або прийняття рішення про відмову в такому направленні; направлення до лікувально-профілактичних закладів за місцем проживання (перебування) громадян, яких визнано тимчасово непридатними до військової служби; організація роботи з вивчення особистостей призовників, їх морально-ділових якостей та сімейного стану; направлення до відповідних правоохоронних органів матеріалів на призовників, які ухиляються від призову на строкову військову службу; внесення на розгляд призовної комісії вищого рівня клопотань щодо надання громадянам України відстрочок від призову на строкову військову службу у випадках, не передбачених цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону № 2232 відстрочка від призову на строкову військову службу надається призовникам за рішенням районної (міської) призовної комісії відповідно до цього Закону за сімейними обставинами, станом здоров`я, для здобуття освіти та продовження професійної діяльності.
Згідно до абз.7 ч.13 ст. 17 Закону № 2232 відстрочка від призову на строкову військову службу для продовження професійної діяльності надається таким громадянам призовного віку зокрема поліцейським - на весь період їх служби.
У відповідності до приписів ст.17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Відповідно до п. 6 ст. 59 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські, у тому числі слухачі та курсанти вищих навчальних закладів із специфічними умовами, які здійснюють підготовку поліцейських, та які перебувають на військовому обліку військовозобов`язаних, на час служби в поліції знімаються з такого обліку і перебувають у кадрах поліції.
З наведеної норми вбачається, що положеннями п. 6 ст. 59 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено зняття з військового обліку військовозобов`язаних поліцейських на період перебування у кадрах поліції.
Відповідно до ст. 18 Закону № 2232 від призову на строкову військову службу в мирний час звільняються громадяни України: які визнані за станом здоров`я непридатними до військової служби в мирний час; які до дня відправлення на строкову військову службу досягли 27-річного віку; які виконали обов`язки служби у військовому резерві протягом строків першого та другого контрактів; батько або мати, рідний (повнорідний, неповнорідний) брат або сестра яких загинули, померли або стали інвалідами під час проходження військової служби або зборів військовозобов`язаних. Призовники, які мають право на звільнення від призову на цій підставі, можуть його не використовувати; які до набуття громадянства України пройшли військову службу в інших державах; які були засуджені за вчинення злочину до позбавлення волі, обмеження волі, у тому числі із звільненням від відбування покарання; яким після закінчення вищих навчальних закладів присвоєно військові (спеціальні) звання офіцерського (начальницького) складу.
Як встановлено судом, позивач 29.06.1994 року народження, звільнений з Національної поліції за власним бажанням за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну службу» у званні капрала поліції, що є спеціальним званням молодшого складу.
Крім цього, слід зазначити, що Закон України «Про Національну поліцію» не передбачає звільнення поліцейських зі служби в поліції у запас.
Відповідно до п. 5 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зняттю з військового обліку призовників та військовозобов`язаних у військових комісаріатах (військовозобов`язаних Служби безпеки України у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України) підлягають громадяни України:
1) з військового обліку призовників:
які вибувають в іншу місцевість (адміністративно-територіальну одиницю) України до нового місця проживання;
які вибувають на строк більше трьох місяців за межі України;
які взяті згідно з рішеннями комісії з питань приписки або призовної комісії на облік військовозобов`язаних;
які отримали військові звання офіцерського складу після проходження військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу;
які припинили альтернативну (невійськову) службу в разі закінчення строку її проходження або достроково відповідно до Закону України «Про альтернативну (невійськову) службу»;
2) з військового обліку військовозобов`язаних:
які вибувають в іншу місцевість (адміністративно-територіальну одиницю) України до нового місця проживання;
які після проходження строкової військової служби прийняті на військову службу до інших військових формувань або на службу до Національної поліції, податкової міліції, в органи і підрозділи цивільного захисту, в Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України та в Державну кримінально-виконавчу службу України;
які вибули на строк більше трьох місяців за межі України;
в інших випадках за рішенням Міністерства оборони України.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , звільнений зі служби в Національній поліції за власним бажанням у званні капрал поліції, що є спеціальним званням молодшого складу, не має право на теперішній час бути зарахований (поставлений) на військовий облік у запас. Крім того, підстав для зняття призовників з обліку передбачених ст.37 Закону «Про військовий обвязок і військову службу» в межах даної справи не вбачається.
За таких обставин, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.
Оскільки суд не вбачає підстав для зобов`язання вчинення дій по постановці ОСОБА_1 на військовий облік у запас, тому й не підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов`язання відповідачів здійснювати призов ОСОБА_1 виключно на підставі відповідних указів Президента України про мобілізацію, або добровільного підписання ним контракту.
За таких обставин, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про зобов`язання вчинити дії.
Повний текст постанови виготовлений 18.12.2017.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 8-11, 94, 99, 158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про зобов`язання вчинити дії - відмовити.
Постанова прийнята в нарадчій кімнаті, вступна та резолютивна частини проголошені у судовому засіданні 12.12.2017 у присутності представників сторін.
Повний текст постанови буде виготовлений у відповідності до ст. 160 КАС України.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Голошивець І.О.