Справа № 826/3877/17
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/3877/17 Головуючий у 1-й інстанції: Мазур А.С. Суддя-доповідач: Губська Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

13 грудня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Вівдиченко Т.Р.,

Федотова І.В.,

при секретарі: Нікітіній А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Окружного адміністративного суду м.Києва від 02 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Генеральної прокуратури України про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив зобов'язати Генеральну прокуратуру України розглянути його заяви з доказами щодо вчинення кримінального правопорушення слідчими органами під час здійснення кримінальних проваджень та надати йому вмотивовану відповідь.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 02 листопада 2017 року провадження в адміністративній справі закрито.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як установлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 звернувся до відповідача із заявою від 25.02.2017 щодо можливого вчинення кримінального правопорушення окремими працівниками правоохоронних органів Черкаської області та з інших питань під час здійснення ними кримінальних проваджень.

Зазначена заява позивача направлена Заступнику прокурора Черкаської області для розгляду відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства.

Прокуратурою Черкаської області розглянуто звернення ОСОБА_3 та надано відповідь від 15.03.2017 №17/7-87-02/17.

Так, позивача повідомлено, що у частині проведення додаткової перевірки по матеріалах № 480/08 установлено, що СВ Христинівського відділення Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області 28.12.2012 розпочато кримінальне провадження №0000091 за фактом крадіжки двигуна ОСОБА_3 та інших запчастин, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Оскільки, предметом перевірки по матеріалах №480/08 та кримінального провадження є одні і ті ж факти, їх приєднано до зазначеного кримінального провадження. Також зазначено, що розслідування в указаному кримінальному провадженні триває, вживаються усі можливі заходи щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин скоєного кримінального правопорушення. У частині розгляду звернень щодо стану досудового розслідування кримінальних проваджень установлено, що слідчим відділом Христинівського відділення поліції Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області розслідувалося кримінальне провадження № 0000084 від 25.12.2012 за фактом підроблення службовими особами БТІ документів під час виготовлення паспортів, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. і ст. 358 КК України. За результатами досудового розслідування слідчим 09.02.2017 прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, про що ОСОБА_3 повідомлено з роз'ясненням права на оскарження. У кримінальному провадженні №0000050 від 29.01.2013 за фактом заволодіння ОСОБА_4 грошовими коштами ОСОБА_3 шляхом обману, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, 03.04.2014 прийнято рішення про його закриття, про що зацікавлених осіб повідомлено з роз'ясненням права на оскарження. Слідчим суддею Христинівського районного суду Вашу скаргу на зазначене рішення слідчого залишено без задоволення. Крім того, слідчим відділом Христинівського РВ УМВС України в Черкаській області (на цей час слідче відділення Христинівського відділення поліції Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області) розслідувалось кримінальне провадження № 0000498 від 16.07.2013 за фактом внесення посадовими особами СВК «Розсішки» неправдивих відомостей про відпрацьований час за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. За результатами досудового розслідування 21.09.20 і 3 прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. ї ст. 284 КПК України, у зв'язку з відсутністю в діянні складу злочину, яке залишено в силі судом першої та апеляційної інстанцій. З приводу кримінального провадження № 0000128 від 14.03.2014 повідомляю, що 27.12.2016 слідчим прокуратури області прийнято рішення про закриття. Вказане рішення залишено в силі судом першої та апеляційної інстанцій. Досудове розслідування в інших кримінальних провадженнях, про які Ви вказуєте, на цей час триває, вживаються усі можливі заходи щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин скоєних кримінальних правопорушень та виконання ухвал суду.

Вважаючи бездіяльність відповідача у кримінальних провадженнях протиправною позивач звернувся до суду з даним позовом.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції прийшов до висновку, що дана справа не підсудна адміністративному суду, а спір підлягає розгляду в порядку кримінального судочинства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах (п. 6 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ та поняття справи адміністративної юрисдикції наведені у пункті 1 частини першої статті 3, статтях 4, 17 КАС України. Відповідно до положень цих норм, справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, що виникають у зв'язку із здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 2011 року у справі № 19-рп/2011 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_5 про офіційне тлумачення положень частини другої статті 55 Конституції України, частини другої статті 2, пункту 2 частини третьої статті 17 КАС України, частини третьої статті 110, частини другої статті 236 Кримінально-процесуального кодексу України зазначив, що відносини, які виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності, правовідносини у сфері охорони право і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань. В цьому ж рішенні Конституційний Суд наголосив, що здійснюючи перевірку заяв і повідомлень про злочини, прокурор, слідчий, орган дізнання вдаються до тих же способів і прийомів, що й під час збирання доказів у кримінальній справі. Отже, правовідносини, що мають місце під час розгляду заяв про злочини, за своєю правовою природою є кримінально-процесуальними. Тому перевірка скарг на рішення, дії чи бездіяльність вказаних суб'єктів владних повноважень має відбуватися у тому ж процесуальному порядку і тим же судом, на який відповідно до закону покладені повноваження щодо перевірки й оцінки доказів у кримінальній справі, тобто судом із розгляду кримінальних справ.

За правилами вказаних норм, КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

Імперативний припис пункту 2 частини третьої статті 17 КАС України виключає юрисдикцію адміністративних судів щодо справ, які належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

Аналізуючи положення вище згаданих норм, та враховуючи вимоги, наведені у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, Верховний Суд України неодноразово, в тому числі в постановах від 24 квітня 2012 року (справа № 21-989во10) від 16 вересня 2015 року (справа № 21- 1666а15), вказував на те, що спори, які стосуються перевірки правомірності дій (рішень) правоохоронних органів, вчинених (прийнятих) при досудовому розслідуванні не відноситься до юрисдикції адміністративних судів.

Таким чином, при визначенні юрисдикцій у випадку оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень має значення, в тому числі, і предмет спору. У разі, коли він виник чи пов'язаний з кримінальним провадженням, то на такі правовідносини юрисдикція адміністративних судів не поширюється.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи і судове рішення ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування ухвали не вбачається.

Керуючись ст. ст.98, 168, 196, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду м.Києва від 02 листопада 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий-суддя Л.В.Губська

Судді Т.Р.Вівдиченко

І.В.Федотов