Справа № 2а/0270/3739/11
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

м. Вінниця

13 грудня 2017 р. Справа № 2а/0270/3739/11

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Томчука Андрія Валерійовича,

за участю:

секретаря судового засідання: Кушніренко О.М.

позивача: ОСОБА_1

відповідача (заявник): ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України №86" про розстрочення виконання судового рішення у справі:

за позовом: державної податкової інспекції у місті Вінниці (Вінницька об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Вінницькій області)

до: державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України №86

про: стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом державної податкової інспекції у місті Вінниці (Вінницька об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Вінницькій області) до державного підприємства "Підприємство Вінницької виправної колонії управління державного департаменту України з питань виконання покарань у Вінницькій області №86" про стягнення заборгованості.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 27.12.2011р. адміністративний позов задоволено та присуджено до стягнення з державного підприємства "Підприємство Вінницької виправної колонії управління державного департаменту України з питань виконання покарань у Вінницькій області №86" заборгованість перед бюджетом 604071,73 грн.

05.12.2017р. до Вінницького окружного адміністративного суду надійшла заява державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України №86" правонаступника державного підприємства "Підприємство Вінницької виправної колонії управління державного департаменту України з питань виконання покарань у Вінницькій області №86" про розстрочення виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 27.12.2011р. у справі №2а/0270/3739/11 строком на 8 років, починаючи з 02.01.2018р. по 02.01.2026р. щомісячний платіж з ПДВ в сумі - 4379,14 грн., з земельного податку - 1585,21 грн. Заява мотивована тим, що заявник невзмозі виконати судове рішення у зв'язку з функціонуванням колонії в складних економічних умовах та недостатністю бюджетного фінансування.

Частиною 2 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), встановлено, що суд розглядає питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або сторони виконавчого провадження, що звернулися із поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі.

Ухвалою суду від 07.12.2017р. вказану заяву призначено до розгляду у судовому засіданні.

В судовому засіданні судом поставлено на розгляд питання щодо заміни неналежних сторін їх правонаступниками.

За відсутності заперечень з боку представників сторін, судом постановлено ухвалу із занесенням її до журналу судового засідання про заміну неналежного позивача на належного - Вінницьку об'єднану державну податкову інспекцію ГУ ДФС у Вінницькій області належного та неналежного відповідача його правонаступником державним підприємством "Підприємство Вінницької виправної колонії управління державного департаменту України з питань виконання покарань у Вінницькій області №86".

Представник заявника в судовому засіданні підтримав подану заяву про розстрочення виконання судового рішення у повному обсязі та просив суд її задовольнити.

Представник стягувача в судовому засіданні заперечив проти задоволення вказаної заяви з підстав викладених у письмових запереченнях. Вказав, що відповідач неодноразово звертався до суду із заявами про відстрочення виконання судового рішення, з 2011 по 2015 рік. Рішенням ВОАС від 14.05.2015р. відстрочено виконання постанови у даній справі №2а/0270/3739/11 строком на 2 роки. Однак, станом на час звернення до суду з даною заявою про розстрочення рішення суду на 8 років, підприємство не вчинило жодних дій для погашення заборгованості, починаючи з травня 2017 року.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява державного підприємства "Підприємство Вінницької виправної колонії управління державного департаменту України з питань виконання покарань у Вінницькій області №86" не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до положень частини 1 статті 263 КАС України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), сторона виконавчого провадження може звернутися до адміністративного суду, що видав виконавчий лист із заявою про розстрочення виконання судового рішення.

Судом встановлено, що постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 27.12.2011р. адміністративний позов задоволено та присуджено до стягнення з державного підприємства "Підприємство Вінницької виправної колонії управління державного департаменту України з питань виконання покарань у Вінницькій області №86" заборгованість перед бюджетом 604071,73 грн.

Відповідач неодноразово звертався до суду із заявами про відстрочення виконання рішення суду з 2011 року по 2015 рік. Останнім рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 14.05.2015р. відстрочено виконання постанови по справі строком на 2 роки.

Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав, свобод та законних інтересів.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Отже, єдиною правовою підставою для розстрочення виконання судового рішення можуть бути виключно виняткові обставини, які унеможливлюють його виконання.

Водночас, такі обставини повинні підтверджуватися належними і допустимими, у розумінні статті 70 КАС України, доказами.

Заява державного підприємства "Підприємство Вінницької виправної колонії управління державного департаменту України з питань виконання покарань у Вінницькій області №86". про розстрочення виконання судового рішення обґрунтована тим, що заявник перебуває у складному фінансовому становищі та функціонуванням колонії в складних економічних умовах та недостатністю бюджетного фінансування.

Вивчивши доводи заяви про розстрочення та додані докази про складний матеріальний стан боржника, суд зазначає що заявник фактично вказує на неможливість виконання рішення у зв'язку з складним матеріальним становищем, що, на його думку, підтверджується розрахунками частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями за 2017 рік, фінансовими звітами суб'єкта малого підприємництва про фінансові результати за І квартал 2017 року, за 9 місяців 2017 року, податковою декларацією з податку на додану вартість за жовтень 2017 року.

Відповідно до п. 100.4 ст. 100 Податкового кодексу України підставою для розстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу платника податків є надання ним достатніх доказів існування обставин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу такого платника податків, а також економічного обґрунтування, яке свідчить про можливість погашення грошових зобов'язань та податкового боргу та/або збільшення податкових надходжень до відповідного бюджету внаслідок застосування режиму розстрочення, протягом якого відбудуться зміни політики управління виробництвом чи збутом такого платника податків.

Суд, наголошує, що Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013р. №574 затверджено Порядок розстрочення (відстрочення) грошових зобовязань (податкового боргу) платників податків (далі - Порядок).

Згідно п. 3.1 Порядку для розстрочення (відстрочення) грошових зобовязань (податкового боргу) платник податків звертається до органу доходів і зборів за місцем свого обліку або за місцем обліку такого грошового зобовязання (податкового боргу) з письмовою заявою (додаток 1), в якій зазначаються суми податків, зборів, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), пені, сплату яких платник податків просить розстрочити (відстрочити), а також строк розстрочення (відстрочення) та періоди сплати. При цьому окремо зазначаються суми, строк сплати яких ще не настав, а також строк сплати яких вже минув.

До заяви додається економічне обґрунтування, яке складається з:

переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин;

аналізу фінансового стану;

графіка погашення розстрочених (відстрочених) сум;

розрахунків прогнозних доходів платника, що гарантують виконання графіка погашення.

Підставою для розстрочення грошових зобовязань (податкового боргу) платника податків є надання ним достатніх доказів існування обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу такого платника податків, перелік яких визначено постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1235 "Про затвердження переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин", а також економічного обґрунтування, яке свідчить про можливість погашення грошових зобовязань (податкового боргу) та/або збільшення податкових надходжень до відповідного бюджету внаслідок застосування режиму розстрочення, протягом якого відбудуться зміни політики управління виробництвом чи збутом такого платника податків.

На виконання наведених положень ПК України, постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року № 1235 затверджено "Перелік обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин" (далі - Перелік).

Вказаним Переліком визначено обставини, що є підставою для розстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу заявника, до яких, серед інших, віднесено:

- ненадання (несвоєчасне надання) бюджетних асигнувань або бюджетних зобов'язань заявнику та/або недоведення (несвоєчасне доведення) фінансування видатків до заявника - отримувача бюджетних коштів в обсязі, достатньому для своєчасного виконання ним грошових зобов'язань та/або погашення податкового боргу, а також неперерахування (несвоєчасне перерахування) заявнику з бюджету коштів в обсязі, достатньому для своєчасного виконання ним грошових зобов'язань та/або погашення податкового боргу, у тому числі в рахунок оплати наданих заявником послуг (виконаних робіт, поставлених товарів);

- загроза виникнення неплатоспроможності (банкрутства) заявника в разі своєчасної та в повному обсязі сплати ним грошового зобов'язання або погашення податкового боргу в повному обсязі;

- виконання заявником особливо важливого замовлення у рамках соціально-економічного розвитку регіону або надання ним особливо важливих (у тому числі виключних) послуг населенню.

З огляду на наведе слідує, що суд задовольняє заяву про розстрочення виконання рішення, лише у випадках, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють а бо виключають виконання рішення у строк встановлений судом та за умови надання переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин; аналізу фінансового стану; графіка погашення розстрочених сум; розрахунків прогнозних доходів платника, що гарантують виконання графіка погашення.

В ході судового розгляду справи боржником не заперечувався наявний податковий борг, який останній погоджується погасити. Однак, таке погашення на його думку можливе при умові сплати коштів частинами з розстроченням на 8 років.

Суд також зазначає, що розстрочення виконання судового рішення - це встановлення порядку сплати заборгованості, який передбачає систематичне та регулярне погашення боргу.

Так, заявником не надано до суду доказів підтвердження відсутності коштів на рахунках у банках, обслуговуючих такого платника.

Заявлений відповідачем термін погашення заборгованості (8 років), на думку суду, є занадто тривалим та не доцільним, адже надання розстрочки на такий час спростовує саму сутність стягнення.

Крім того, суд зважає на ті обставини, що ухвалою від 04.04.2013р. відстрочено виконання постанови по справі №2а/0270/3739/11 від 27.12.2011р. на один рік, ухвалою від 03.04.2014р. відстрочено виконання постанови строком на один рік, ухвалою від 14.05.2015р. відстрочено виконання судового рішення строком на два роки.

Разом з тим, заявником не надано жодних доказів вжиття заходів спрямованих на суттєве погашення заборгованості з травня 2017 року.

Зважаючи на вищевикладені обставини в їх сукупності, суд вважає за доцільне відмовити в задоволенні заяви про розстрочення виконання судового рішення від 27.12.2011р.

Керуючись ст.ст. 70,160, 165, 263 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України №86" про розстрочення виконання судового рішення - відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Томчук Андрій Валерійович