Справа № 820/4810/17
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 р.Справа № 820/4810/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Русанової В.Б.

Суддів: Присяжнюк О.В. , Курило Л.В.

за участю секретаря судового засідання Дудка О.А.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Ткаченко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.11.2017р. по справі № 820/4810/17

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до Управління Укртрансбезпеки у Харківській області , Державної служби України з безпеки на транспорті

про скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до із позовом в якому просив:

- скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 22.08.2017 року № 022109.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 02.11.2017 року у задоволенні позову відмовлено.

ФОП ОСОБА_3 (далі позивач), не погоджуючись із вказаною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, не врахування відсутності повноважень у особи, що приймала оскаржувану постанову, а також не своєчасне її складання.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши рішення першої інстанції, доводи апеляційної скарги, заперечення проти неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 22.06.2017 року співробітниками управління Укртрансбезпеки у Харківській області на 516 км а/д М-03 "Київ-Харків-Довжанський" проводилась рейдова перевірка на підставі наказу Державної служби з безпеки на транспорті України № 588 від 15.06.2017 року та направлення на перевірку № 021336 від 21.06.2017 року.

На вказаній ділянці, співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Харківській області був перевірений автотранспортний засіб МАN 19.403, державний номер НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_3 та встановлено перевезення вантажу згідно накладної з порушенням режиму праці та відпочинку водія згідно тахокарти за 22.06.2017 року, всупереч вимогам статті 34 Закону України "Про автомобільний транспорт", про що зазначено в акті перевірки від 22.06.2017 року.

22.08.2017р. Управлінням Укртрансбезпеки у Харківській області винесено постанову, якою стягнуто з ФОП ОСОБА_3 адміністративно-господарський штраф розмірі 340 гривень за порушення ст. 34 Закону України "Про автомобільний транспорт", абз 8 ч.1 ст. 60 даного Закону .

Відмовляючи в задоволені позову суд першої інстанції виходив з того, що факт порушення законодавства позивачем доведений, рішення відповідачем прийнято правомірно в межах повноважень та у спосіб встановлений законом.

Колегія суддів погоджується з висновками суду з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Щодо доводів апеляційної скарги про складання постанови не повноваженою особою колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до абз. 3 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 442 від 10.09.2014 року "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади", Державна інспекція України з безпеки на наземному транспорті реорганізована шляхом злиття з Державною інспекцією України з безпеки на морському та річковому транспорті, та утворено Державну службу України з безпеки на транспорті.

Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 року затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, відповідно до пункту 1 якого Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно з пунктом 8 вказаного Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 592 від 26.06.2015 року "Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті", були утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, зокрема, управління Укртрансбезпеки у Харківській області.

Процедура здійснення державного контролю на автомобільному транспорті регулюється Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567 (далі - Порядок № 1567).

Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку №1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансінспекція, її територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління

Пунктом 25 Порядку №1567 встановлено, що справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Відповідно до абз.2 п.27 Порядку № 1567 за наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Судом встановлено, що постанова про накладення на позивача адміністративно-господарського штрафу прийнята тимчасово виконуючей обов'язки начальника Управління Укртранспезпеки у Харківській області Ткаченко Л.М., а отже винесена повноважною особою.

Доводи апеляційної скарги що п.37 Порядку № 1567 , який надавав право керівнику органу державного контролю або його заступнику виносити обов'язкові для виконання суб'єктами господарювання постанови скасовано, а отже на законодавчому рівні не визначені права керівника Управління як територіального органу Державної служби України, колегія суддів вважає такими, що не спростовують висновків суду, оскільки право керівника виносити постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу передбачено п. 27 Порядку.

Доводи апеляційної скарги щодо несвоєчасного строку винесення постанови колегія суддів вважає помилковими.

Судом встановлено, що факт порушення позивачем законодавства встановлено 22.06.2017 року, постанова про застосування штрафу винесена 22.08.2017 року.

Відповідно до абз.3 ч.1 ст.60 Закону "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за порушення режимів праці та відпочинку водіями транспортних засобів - штраф у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як зазначалось вище, п.25 Порядку №1567 визначено, що справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Загальні правила визначення та обчислення строків наведені у положеннях Цивільного Кодексу України, відповідно до ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 якого визначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Частиною 1 ст.253 ЦК України встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно з ч.ч. 3, 5 ст. 254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Якщо закінчення строку, визначеного місяцем, припадає на такий місяць, у якому немає відповідного числа, строк спливає в останній день цього місяця. Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Відповідно до ч.1 ст. 255 ЦК України, якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції.

Враховуючи, що факт порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом виявлено 22.06.2017 року, то перебіг строку починається з 23.06.2017 року і закінчується 23.08.2017 року.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу прийнята відповідачем 22 серпня 2017 року своєчасно, в межах повноважень та у спосіб встановлений законодавством.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

При цьому, доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновки суду першої інстанції та не знайшли своє належне підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення суду першої інстанції ґрунтується на вірно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень матеріального і процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.11.2017р. по справі № 820/4810/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Русанова В.Б.
Судді Присяжнюк О.В. Курило Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 18.12.2017 р.