Справа № 816/1003/17
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 р.Справа № 816/1003/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання - Дудки О.А.,

представника позивача та третьої особи - Прокопчука О.О.,

представника відповідача - Тімохіної Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "УПСК "Діамент" на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 08.08.2017р. по справі № 816/1003/17

за позовом Головного управління ДФС у Полтавській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "УПСК "Діамент" , третя особа - Державна податкова інспекція у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області

про стягнення коштів з рахунків платника за податковим боргом,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2017 р. Головне управління ДФС у Полтавській області (далі - ГУ ДФС у Полтавській області, позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "УПСК Діамент" (далі - ТОВ "УПСК Діамент", відповідач), третя особа - Державна податкова інспекція у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області (далі - ДПІ у м. Полтава ГУ ДФС у Полтавській області), в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просило:

- стягнути кошти з рахунків платника за податковим боргом з податку на додану вартість у розмірі 1 545 339,01 грн. та з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 506,77 грн.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що за ТОВ "УПСК Діамент" рахується податковий борг з податку на додану вартість в розмірі 1 545 339,01 грн., та з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 506,77 грн., який виник внаслідок несплати узгоджених грошових зобов'язань.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 08.08.2017 р. адміністративний позов задоволено.

Стягнуто кошти з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю "УПСК Діамент" ():

- за податковим боргом з податку на додану вартість у розмірі 1 593 639,74 грн. (один мільйон п'ятсот дев'яносто три тисячі шістсот тридцять дев'ять гривень сімдесят чотири копійки) на р/р 0002 код бюджетної класифікації платежу 14010100 одержувач УДКСУ у місті Полтаві Полтавської області, ЗКПО 38019510, банк одержувача: ГУДКС України у Полтавській області МФО 831019;

- за податковим боргом з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 506,77 грн. (п'ятсот шість гривень сімдесят сім копійок) на р/р 0002 код бюджетної класифікації платежу 11010100 одержувач УДКСУ у місті Полтаві Полтавської області, ЗКПО 38019510, банк одержувача: ГУДКС України у Полтавській області МФО 831019.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ТОВ "УПСК Діамент" подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції в зв'язку з ненаданням належної правової оцінки обставинам справи та порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача надав до суду апеляційної інстанції письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду - залишити без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримала в повному обсязі, просила постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача та третьої особи в судовому засіданні суду апеляційної інстанції просив постанову суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши представників сторін, переглянувши в межах апеляційної скарги постанову суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що Товариство з обмеженою відповідальністю "УПСК Діамент" (), є юридичною особою, зареєстрованою 10.06.2011 р., про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань зроблено запис про проведення державної реєстрації № 1 009955 (а.с. 11-14) та перебуває на податковому обліку в ДПІ у м. Полтаві як платник податків.

З метою погашення податкового боргу контролюючим органом 28.03.2017 р. винесено податкову вимогу форми "Ю" № 156-12 на загальну суму 1 621 141,87 грн. по декільком видам податку, в тому числі з податку на додану вартість - в розмірі 1 545 339,01 грн. та податку на доходи фізичних осіб - в розмірі 506,77 грн., яка надіслана на адресу ТОВ "УПСК Діамент" рекомендованим листом та отримана уповноваженою особою Товариства 05.04.2017р (а.с. 10 зворот).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що наявність у ТОВ "УПСК Діамент" податкового боргу за узгодженими грошовими зобов'язаннями з податку на додану вартість в розмірі 1 593 639,74 грн. та з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 506,77 грн. підтверджено матеріалами справи в їх сукупності, а тому така заборгованість підлягає стягненню за судовим рішенням.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ДПІ у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області з 13.02.2015 р. по 18.02.2015 р. проведено позапланову документальну невиїзну перевірку ТОВ "УПСК Діамент" з питання дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ "Анонсер Торг" та ТОВ "Ол Торг" за серпень 2014 року, за результатами якої складено акт перевірки № 891/16-01-22-02/37710195 від 25.02.2015 (а.с. 23-24), яким встановлено порушення п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), що призвело до заниження податку на додану вартість у серпні 2014 року всього на суму 865062, 00 грн., в тому числі: по взаємовідносинам з ТОВ "Анонсер Торг" - на суму 748562,00 грн.; по взаємовідносинам з ТОВ "Ол Торг" - на суму 116500,00 грн.

На підставі вказаного акту контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 17.03.2015 р. № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 1 297 593,00 грн., з яких: за основним платежем 865 062,00 грн., 432 531,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.25).

Не погоджуючись із вищевказаним податковим повідомленням-рішенням, ТОВ "УПСК Діамент" оскаржило його до суду.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (пункт 56.18. статті 56 Податкового кодексу України).

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 17.09.2015 р. у справі №816/1225/15, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.11.2016 р., у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "УПСК Діамент" до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовлено. Зазначена постанова набрала законної сили 16.11.2016 р.

Як правомірно враховано судом першої інстанції, грошове зобов'язання в розмірі 1 297 593,00 грн., визначене податковим повідомленням-рішенням від 17.03.2015 р. № , є узгодженим та набуло статусу податкового боргу.

За приписами пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Судовим розглядом встановлено, що на час звернення контролюючого органу з позовом до суду заборгованість по податковому повідомленню-рішенню від 17.03.2015 р. № становила 1 263 423,60 грн. (у зв'язку із зменшенням за рахунок наявної переплати в сумі 34 169, 40 грн.).

На підставі підпункту 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України контролюючим органом 06.02.2017 р. нараховано пеню за несплачені в строк грошові зобов'язання, визначені податковим повідомленням-рішенням від 17.03.2015р. № у розмірі 281915,41 грн., що підтверджується витягом з інтегрованої картки платника податків (а.с. 100-101).

За підпунктом 14.1.162 пункту 14.1 статі 14 Податкового кодексу України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов'язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.

Судом першої інстанції встановлено, що ГУ ДФС у Полтавській області з 16.01.2017р. по 27.01.2017р. проведено планову виїзну перевірку ТОВ "УПСК Діамент" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013р. по 30.09.2016р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013р. по 30.09.2016р. за результатами якої складено акт перевірки № 101/16-31-14-01-10/37710195 (а.с. 17-20).

Перевіркою встановлено порушення, зокрема, абз "б" п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) та встановленого порядку заповнення податкового розрахунку суми доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, а також суми утриманого з них податку за формою 1ДФ, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 21.01.2014р. № 49 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.02.2014р. за № 228/25005; наказом Міністерства доходів і зборів України 13.01.2015 № 4 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 30.01.2015р. № 111/26556, в результаті подання не в повному обсязі та з помилками податкових розрахунків за формою 1ДФ в ІІ-ІV кв. 2015 та І-ІІІ кв. 2016.

На підставі цього акту винесено податкове повідомлення - рішення від 22.02.2017р. №, яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 510,00 грн (а.с. 21).

Вказане рішення отримано ТОВ "УПСК Діамент" 27.02.2017 р., що підтверджується підписом на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 22).

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Доказів оскарження податкового повідомлення - рішення від 22.02.2017 р. № ні в адміністративному, ні в судовому порядку суду не надано, а тому визначене ним грошове зобов'язання вважається узгодженими.

Заборгованість по податковому повідомленню-рішенню від 22.02.2017р. № становить 506,77 грн., що зменшилась за рахунок наявної переплати в сумі 3,23 грн. (а.с.99).

З огляду на вищевикладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що станом на час звернення до суду з позовом заборгованість ТОВ "УПСК Діамент" за узгодженими грошовими зобов'язаннями визначалася такими сумами: з податку на додану вартість - в розмірі 1 263 423,60 грн. та пеня -в розмірі 281 915,41 грн.; з податку на податку на доходи фізичних - в розмірі 506,77 грн.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання вищевказаних норм закону контролюючим органом винесено податкову вимогу форми "Ю" від 28.03.2017р. № 156-12 на загальну суму 1 621 141,87 грн. по декільком видам податку, в тому числі: з податку на додану вартість - в розмірі 1 545 339,01 грн. та з податку на доходи фізичних осіб - в розмірі 506,77 грн., яка отримана уповноваженою особою підприємства 05.04.2017р., що підтверджується підписом уповноваженої особи Товариства на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 10 зворот).

Доказів оскарження податкової вимоги від 28.03.2017р. № 156-12 до суду не надано.

Враховуючи, що ТОВ "УПСК "Діамент" не сплачено в добровільному порядку узгоджене грошове зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 1 263 423,60 грн., пені в розмірі 281 915,41 грн. та з податку на податку на доходи фізичних в розмірі 506,77 грн., тому ці зобов'язання набули статусу податкового боргу та підлягають стягненню.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що заборгованість відповідача з податку на додану вартість зменшилася за рахунок самостійної сплати коштів в розмірі 758 782,00 грн. та одночасно збільшилася у зв'язку з поданням податкової декларації на суму 758 782, 00 грн. та нарахуванням пені в розмірі 31 895,56 грн. та 16 405,17 грн.

Відповідно до витягу з інтегрованої картки по податку на додану вартість, відповідачем сплачено до бюджету кошти двома платежами 23.06.17р. та 30.06.17р. в загальному розмірі 758 782,00 грн (а.с.100).

Одночасно ці суми були зараховані контролюючим органом в рахунок погашення заборгованості минулих платежів.

Положенням пункту 87.9 статті Податкового кодексу України встановлено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Так, контролюючим органом виконано обов'язок покладений на нього зазначеною нормою закону, а саме зараховано кошти в розмірі 758 782,00 грн., сплачені відповідачем в рахунок погашення існуючої заборгованості в порядку черговості, зокрема, зменшено борг за податковим повідомленням-рішенням від 17.03.2015р. № на суму сплачених коштів.

Отже, податковий борг за податковим повідомленням-рішенням від 17.03.2015 р. № був зменшений ще на суму 758 782,00 грн., та момент розгляду справи становить 504 641,60 грн.

Також, витягом з інтегрованої картки підтверджено що, контролюючим органом на підставі підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України нарахувано ТОВ "УПСК Діамент" пеню за несплачені в строк зобов'язання 23.06.2017 р. в сумі 31 895,56 грн. та 30.06.2017 р. в сумі 16 405,17 грн. (а.с.100-101).

З матеріалів справи вбачається, що заборгованість відповідача з податку на додану вартість збільшилася у зв'язку з поданням ТОВ "УПСК Діамент" 17.06.2017 р. до Державної податкової інспекції у м. Полтаві податкову декларацію № за травень 2017 р., якою самостійно визначено суму податкового зобов'язання у розмірі 758 782,00 грн. (а.с. 76).

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків (п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України).

Враховуючи, що відповідачем самостійно обраховано суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 758 782,00 грн., що підлягає сплаті, то ця сума є узгодженим податковим зобов'язанням.

З огляду на те, що сплачені відповідачем кошти в розмірі 758 782,00 грн зараховані на погашення боргу за податковим повідомленням-рішенням від 17.03.2015р. № , тому заборгованість відповідача з податку на додану вартість збільшилась на суму самостійно обрахованого грошового зобов'язання в розмірі 758 782,00 грн. відповідно до декларації.

Таким чином, податковий борг відповідача станом на момент розгляду справи становить:

- з податку на додану вартість за основними зобов'язаннями в розмірі 1 263 423,60 грн (згідно з податковим повідомленням-рішенням - 504 641,60 грн, згідно з декларацією - 758 782,00 грн) та пеня 330 216,14 грн;

- з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 506,77 грн.

За приписами пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Витягами з інтегрованої картки ТОВ "УПСК Діамент" підтверджено, що податковий борг з податку на додану вартість в розмірі 1 593 639,74 грн. та податку на доходи фізичних осіб в розмірі 506,77 грн., не сплачено (а.с.99-101).

Оскільки, сума податкового боргу відповідача збільшилася та не була сплачена, то погашенню підлягає вся сума податкового боргу, що існує на момент звернення до суду з цим позовом без додаткового надсилання йому податкової вимоги.

Згідно з пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

За приписами пункту 95.2 статті 95 цього ж Кодексу стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Таким чином, право на звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу з фізичної особи - платника податків виникає у податкового органу через 60 календарних днів з моменту надіслання або вручення такому платнику податкової вимоги.

Як свідчать матеріали справи, податкову вимогу форми "Ю" № 156-12 від 28.03.2017 р. контролюючим органом платнику податків надіслано 31.03.2017 р. та отримано уповноваженою особою платника податків 05.04.2017 р. ( а.с. 10), а до суду позивач звернувся з вказаним позовом 23.06.2017 р., тобто, після спливу 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) платнику податкової вимоги.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Отже, чинним законодавством контролюючому органу надано право звертатись до суду з позовами про стягнення коштів платника податків, який має податковий борг.

Позивачем до матеріалів справи надано довідку, за змістом якої відповідач має відкриті рахунки у фінансових установах (а.с. 15-16).

Пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

На підставі вищевикладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наявність у ТОВ "УПСК Діамент" податкового боргу за узгодженими грошовими зобов'язаннями з податку на додану вартість в розмірі 1 593 639,74 грн. та з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 506,77 грн. підтверджено матеріалами справи в їх сукупності, а тому така заборгованість підлягає стягненню в судовому порядку.

Що стосується доводів апелянта про те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, оскільки справу розглянуто без участі представника ТОВ "УПСК "Діамент", не зважаючи на подання через канцелярію суду клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 10:00 год. 18.07.2017 р. та на 09:30 год. 08.08.2017 р., колегія суддів вважає їх несуттєвими і такими, що в будь - якому разі не могли вплинути на результат розгляду справи.

Згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, відповідно до п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов'язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За приписами ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205,ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УПСК "Діамент" залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 08.08.2017р. по справі № 816/1003/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Курило Л.В.
Судді Присяжнюк О.В. Бартош Н.С.
Повний текст ухвали виготовлений 18.12.2017 р.