Справа № 820/3839/17
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
місто Харків
11 грудня 2017 р. справа № 820/3839/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Старосєльцевої О.В., за участю секретаря судового засідання - Цабеки К.Є., позивача - ОСОБА_1 , відповідача - ОСОБА_2 , представника третьої особи - Волков І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Начальника Східного територіального юридичного відділу Ібрагімова Фаік Балоглан огли, треті особи: Харківський обласний військовий комісаріат, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харків про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

встановив:
Позивач, ОСОБА_1 , у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги: 1) визнати протиправними відмову начальника Східного територіального юридичного відділу ОСОБА_2 у виплаті грошової компенсації за піднайом (найом) житла, 2) визнати протиправною бездіяльність у вигляді не видання відповідного наказу начальника Східного територіального юридичного відділу про виплату грошової компенсації за піднайом (найом) житла; 3) скасувати рішення начальника Східного територіального юридичного відділу ОСОБА_2 від 31.07.2017 року про відмову у виплаті грошової компенсації за піднайом (найом) житла, яке викладене у вигляді резолюції на рапорті від 21.07.2017 року на виплату грошової компенсації за піднайом (найом) житла; 4) визнати ОСОБА_1 право на виплату мені грошової компенсації за піднайом (найом) житла, починаючи з 21 липня 2017 року, за місцем виплати грошового забезпечення; 5) зобов`язати начальника Східного територіального юридичного відділу ОСОБА_2 видати наказ начальника Східного територіального юридичного відділу про виплату, 6) зобов`язати виплачувати грошову компенсацію за піднайом (найом) житла починаючи з 21 липня 2017 року.

Аргументуючи позов зазначив, що відповідачем протиправно відмовлено у виплаті грошової компенсації за піднайом (найом) житла, оскільки на час проходження служби позивач постійним житлом від Міністерства оборони України не забезпечений, перебуває на квартирному обліку при Харківському національному університеті Повітряних сил імені Івана Кожедуба (в межах Харківського гарнізону), до рапорту подав весь перелік необхідних документів. Відмова та не містить посилань на конкретні правові норми. Твердження відповідача про не можливість задоволення рапорту у зв`язку з перебуванням позивача на квартирному обліку не в Харківському обласному військовому комісаріаті не обґрунтована. Відтак, проси позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач, Начальник Східного територіального юридичного відділу Ібрагімов Фаік Балоглан огли, проти позову заперечував. В обґрунтування заперечень зазначив, що згідно з вимогами Житлового кодексу України громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов або за місцем проживання, або за місцем служби. У відповідності до вимог чинного законодавства підстави для задоволення рапорту у відповідача були відсутні.

Крім того, у судовому засіданні відповідач зазначив, що позивач отримував квартиру від Міністерства оборони України у м. Харкові, а виплата грошової компенсації за піднайом (найом) житла повинна надаватися військовослужбовцям, які не забезпечувалися житлом за рахунок Міністерства оборони України. На підставі вищенаведеного, просив відмовити в задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2017 року залучено до участі у справі у якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Квартирно-експлуатаційний відділ м.Харків (м.Харків, вул.Пушкінська,61).

Представник третьої особи в судовому засіданні зазначив, що дійсно позивач був забезпечений житлом за рахунок Міністерства оборони України. Однак, згідно рішення суду від 21.08.2010р. позивача визнано таким, що втратив право користування жилим приміщенням. З 30.11.2010р. на підставі рішення житлової комісії ХУ ПС перебуває на квартирному обліку в позачерговій черзі з 28.12.2010. Разом з тим, зазначив, що військовослужбовці, як потребують поліпшення житлових умов перебувають на обліку за місцем проходження служби, військовослужбовці Східного територіального юридичного відділу перебувають на обліку саме у Харківському обласному військовому комісаріаті. За таких підстав при вирішенні спору поклався на розсуд суду.

Суд, вивчивши доводи позову і заперечень проти позову, заслухавши представників сторін, повно виконавши процесуальний обов`язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з`ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

За матеріалами справи судом встановлено, що підполковник юстиції ОСОБА_1 , з 21.06.2004 року проходив військову службу у Харківському університеті Повітряних Сил імені Вана Кожедуба. Наказом Командувача Повітряних сил Збройних Сил України від 04.12.2010 р. № 657 був звільнений з військової служби у запас за пунктом «б» (за станом здоров`я) ч.6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а наказом начальника Університету (по стройовій частині) від 13.12.2010р. № 268 з 13 грудня 2010р. був виключений зі списків особового складу Університету та залишений на квартирному обліку в Університеті для позачергового отримання житла.

У подальшому відповідно до наказу Міністра оборони України від 29.04.2016р. № 384 відповідно до ст.ст.20 та 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з ОСОБА_1 укладено контракт про проходження громадянином України військової служби у Збройних Силах України строком до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію та призначено майора запасу ОСОБА_1 офіцером юридичної служби Головного управління оперативного забезпечення Збройних Сил України.

З 11 травня 2016 року позивача зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 (м. Київ).

Наказом першого заступника Міністра оборони України від 08.06.2017 № 76 позивача було звільнено зі займаної посади та призначено на посаду заступника начальника Східного територіального юридичного відділу (м. Харків).

21 липня 2017 року позивач подав рапорт на виплату грошової компенсації за піднайом (найом) житла.

31.07.2017 року начальником Східного територіального юридичного відділу, полковником юстиції Ібрагімовим Ф.Б. було прийнято рішення про відмову в задоволенні рапорту у вигляді резолюції у зв`язку з відсутністю правових підстав, оскільки позивач не перебуває на квартирному обліку в Харківському ОВК, та в силу наказу Міністра оборони України від 30.11.2011р. № 737 та розпорядження Першого заступника НГШ ЗС України № 318 від 16.10.2013р.

Вирішуючи спір суд зазначає, що згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла. У разі відсутності службового жилого приміщення військовослужбовці рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом і не перебувають у шлюбі, розміщуються безплатно в спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини, а сімейні - у сімейних гуртожитках. Житлово-побутові умови в таких казармах повинні відповідати вимогам, які пред`являються до гуртожитків, що призначені для проживання одиноких громадян. Для інших військовослужбовців військова частина зобов`язана орендувати житло для забезпечення ним військовослужбовця та членів його сім`ї або за бажанням військовослужбовця виплачувати йому грошову компенсацію за піднайом (найом) жилого приміщення. Розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.

За приписами Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (затверджено постановою КМУ від 03.08.2006р. № 1081) військовослужбовці та члени їх сімей забезпечуються службовими житловими приміщеннями, що відповідають вимогам житлового законодавства. З цією метою у кожній військовій частині формується фонд службового житла.

У разі відсутності службового житлового фонду у військовій частині військовослужбовці рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом і не перебувають у шлюбі, розміщуються безоплатно в спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини, а сімейні - у сімейних гуртожитках. Житлово-побутові умови у зазначених казармах повинні відповідати вимогам, які пред`являються до гуртожитків, що призначені для проживання одиноких громадян.

Для інших військовослужбовців військова частина зобов`язана орендувати житло з метою забезпечення ним військовослужбовців та членів їх сімей або за бажанням військовослужбовця виплачувати йому грошову компенсацію за піднаймання (наймання) житлового приміщення у встановленому порядку.

Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

Житлові приміщення надаються військовослужбовцям у межах норм, встановлених законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про розмір і порядок виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки та Державної спеціальної служби транспорту за піднайом (найом) ними жилих приміщень» від 26.06.2013р. № 450 передбачено виплату грошової компенсації за піднаймання (наймання) житлового приміщення особам офіцерського складу, у разі коли вони не забезпечені жилими приміщеннями за місцем проходження військової служби, не отримали за рахунок держави грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення та перебувають на квартирному обліку, а також якщо військова частина, Адміністрація Держспецзв`язку, її територіальний орган, Головне управління урядового фельд`єгерського зв`язку Держспецзв`язку, підрозділ урядового фельд`єгерського зв`язку, територіальний підрозділ, заклад, установа чи організація Держспецзв`язку (далі - військова частина) не орендує для них та членів їх сімей житло.

Грошова компенсація особам офіцерського складу та курсантам, зазначеним у пункті 1 цього Порядку (далі - військовослужбовці), виплачується щомісяця (у поточному місяці за попередній) в розмірі, який не перевищує:у м. Києві - 2 мінімальні заробітні плати;у мм. Сімферополі, Севастополі та обласних центрах - 1,5 мінімальної заробітної плати;в інших населених пунктах - 1 мінімальної заробітної плати. При цьому військовослужбовцям за наявності у них трьох і більше членів сім`ї зазначені розміри збільшуються в 1,5 раза.

Для отримання грошової компенсації військовослужбовець разом з рапортом подає такі документи: копії паспорта військовослужбовця та повнолітніх членів сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов; копії облікової картки фізичної особи - платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному органу державної податкової служби і мають відмітку в паспорті) військовослужбовця та повнолітніх членів сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов; інформацію (витяг, інформаційну довідку) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про належне військовослужбовцю та членам його сім`ї, які перебувають з ним на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, нерухоме майно; довідку про склад сім`ї та реєстрацію місця проживання (перебування), видану житлово-експлуатаційною організацією, підприємством, установою або органом місцевого самоврядування (особи офіцерського складу військових частин, які дислокувалися в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, і які переміщені з місць попередньої дислокації, подають довідку про склад сім`ї, видану командиром (начальником) цієї військової частини (підрозділу); довідку квартирно-експлуатаційного органу про перебування на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов (для осіб офіцерського складу, зазначених у пункті 1 цього Порядку) (особи офіцерського складу військових частин, які дислокувалися в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, і які переміщені з місць попередньої дислокації, подають довідку квартирно-експлуатаційного органу, в зоні відповідальності якого розташована військова частина (підрозділ), за новим місцем дислокації на підставі облікових списків станом на 1 липня 2014 р.); копію завіреної належним чином довідки про отримання (неотримання, здачу) жилого приміщення з попереднього місця проходження військової служби, видану квартирно-експлуатаційним органом (службою) Міноборони, Національної гвардії, відповідним підрозділом Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецзв`язку або Держспецтрансслужбою (для осіб офіцерського складу, зазначених у пункті 1 цього Порядку, крім осіб, які прибули з тимчасово окупованої території України та населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження); копію свідоцтва про шлюб (за наявності); копію свідоцтва про народження дитини (за наявності). Грошова компенсація не виплачується у разі: наявності у військовослужбовця або членів його сім`ї за місцем проходження військової служби жилого приміщення, яке відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам, площею, що відповідає мінімальним нормам, визначеним житловим законодавством; нездачі службового жилого приміщення (у тому числі в гуртожитку) за попереднім місцем проходження військової служби, крім осіб, які прибули з тимчасово окупованої території України та населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. Виплата грошової компенсації припиняється з дня, наступного за днем: отримання (придбання) військовослужбовцем жилого приміщення; виключення із списків особового складу військової частини, Держспецзв`язку (за винятком військовослужбовців, направлених у складі підрозділів для участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки); вибуття особи офіцерського складу, зазначеної у пункті 1 цього Порядку, у закордонне відрядження разом із сім`єю.

Проаналізувавши положення наведених вище норм права, суд доходить до переконливого висновку, що Держава зобов`язалась забезпечувати військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення.

При цьому, такі жилі приміщення або грошова компенсація можуть бути надані лише один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Після одержання житла чи коштів як компенсації вартості житла слід вважати, що право таких осіб припиняється у зв`язку з фактичною реалізацією.

Отже, виплата грошової компенсації за піднайом житла військовослужбовцю є похідним і тимчасовим обов`язком Держави, який випливає з факту незабезпечення військовослужбовця належним приміщенням і існує доти, поки такий обов`язок державою не виконаний.

У ході розгляду справи судом установлено, що при поданні рапорту на виплату грошової компенсації за піднайом (найом) житла позивачем надана копія довідки з попереднього місця служби про не отримання житла за рахунок Міністерства оборони України ( що є обов`язковою згідно Порядку № 450). Зміст цієї довідки свідчить про те, що за період з 29.04.2016 по 08.06.2017 року позивач на квартирному обліку у Головному управлінні оперативного забезпечення Збройних Сил України (м. Київ) не перебував та житлом за рахунок Міністерства оборони України не забезпечувався.

Разом з тим, на виконання вимог ст.11 КАС України стосовно встановлення об`єктивної істини у справі судом встановлено (і ці обставини не заперечені сторонами), що позивач, ОСОБА_1 разом із сім`єю (у складі дружини та двох доньок) раніше вже був забезпечений житлом за рахунок Міністерства оборони України, а саме: житловою площею за адресою : АДРЕСА_1 (4х кімнатна квартира, площею 48,17/81,55 кв.м.).

Частиною 1 ст.12 Цивільного кодексу України передбачено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

За правилами ч.ч.3 і 4 ст.13 Цивільного кодексу України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (ч.3 ст.13); При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства (ч.4 ст.13).

Відповідно до ч.3 ст.16 Цивільного кодексу України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Розглядаючи справу, суд зважає на те, що одержання військовослужбовцем житлового приміщення є правом на житло відповідно до Житлового кодексу УРСР, що поглинається змістом відповідного цивільного права на набуття у власність цього житла.

Як з`ясовано судом, за рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.08.2010р. ОСОБА_1 визнано таким, що втратив право користування жилим приміщенням. При цьому, районним судом було достеменно встановлено, що ОСОБА_1 не проживає в зазначеній квартирі, житлом не цікавиться, участі в оплаті комунальних послуг не приймає.

Дані обставини позивачем не заперечені у ході розгляду даної справи.

І вже за три місяці від дати постановлення рішення райсуду, позивач разом другою донькою ОСОБА_3 , 1994 р.н. повторно зараховується 30.11.2010 року на квартирний облік в загальній черзі з 30.11.2010р. на підставі рішення житлової комісії ХУ ПС, протокол № 8, та на квартирний облік в позачерговій черзі з 28.12.2010 року на підставі рішення житлової комісії ХУ ПС, протокол № 14 від 29.11.2011р.

Внаслідок умисно та свідомо створених позивачем умов та квартира, якою позивач був забезпечений Міністерством оборони України як військовослужбовець, а саме: чотирьох кімнатна квартира за адресою : АДРЕСА_1 була не повернута у власність Держави в особі міністерства оборони України, а приватизована ОСОБА_4 (колишньою дружиною позивача), про що свідчить свідоцтво про право власності від 28.04.2012року № 7-12-626.

На підставі наведеного суд дійшов висновку, що держава виконала свій обов`язок по забезпеченню позивача належним житловим приміщенням за рахунок Міністерства оборони України.

Разом з тим, позивач в наслідок власного вільного волевиявлення, за рахунок вчинення дій з явними та очевидними ознаками зловживання правом втратив право користування даним приміщенням. Суд зауважує, що житло площа не була повернута на баланс КЕВ м. Харків, була приватизована колишньою дружиною та донькою позивача. Також, суд бере до уваги, що позивач був забезпечений житлом саме в межах Харківського гарнізону, в якому на даний час він проходить службу.

Крім того, судом встановлено, що Східний територіальний юридичний відділ (місто Харків) утримується на фондах та забезпеченні, зокрема: квартирно-експлуатаційному - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тому, суд вважає правомірним і обґрунтованим твердження відповідача, про те, що якщо позивач перебуває на квартирному обліку за місцем служби, то у даному випадку повинен перебувати на квартирному обліку саме у Харківському обласному військовому комісаріаті.

Додатково суд бере до уваги, що порушуючи питання про виплату грошової компенсації за піднайом житла позивач надав довідку про незабезпечення житлом з Київського гарнізону, хоча був достеменно обізнаний з тим, що у межах Харківського гарнізону раніше вже забезпечувався житлом за рахунок Міністерства оборони України.

Суд вважає, що таке формальне дотримання позивачем визначеної підзаконним законодавчим актом процедури (а саме: подання документу про незабезпечення житлом з останнього у часі місця служби, замість подання документу про забезпечення житлом взагалі за час проходження військової служби) не спричиняє виникнення повторного права на забезпечення житлом від імені Держави в особі Міністерства оборони України, а відтак, і не зумовлює виникнення похідного від нього та тимчасового права на одержання грошової компенсації за піднайом.

Встановлений судовим розглядом факт забезпечення позивача житлом від Міністерства оборони України у правовідносинах з проходження публічної служби, тобто у піблічно-правових відносинах, свідчить про відсутність порушеного права, котре підлягає судовому захисту.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Оскільки судом виявлено факт відсутності у позивача порушеного права на забезпечення житлом від імені Міністерства оборони України та відсутність похідного від нього і тимчасового за дією у часі права на одержання грошової компенсації за піднайом житла, то у позові необхідно відмовити.

Розподіл судових витрат необхідно провести за правилами ст.94 КАС України та Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст.8, 19, 129 Конституції України, ст..7-11, ст.ст. 158 - 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Начальника Східного територіального юридичного відділу Ібрагімова Фаік Балоглан огли, треті особи: Харківський обласний військовий комісаріат, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харків про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 15.12.2017 року.

Суддя Старосєльцева О.В.