Справа № 803/566/15-а
Суддя: Цвіркун Ю.І.
Дата ухвалення: 2017-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2017 року м. Київ К/800/15462/16

Вищий адміністративний суд України у складі суддів:

головуючого - Цвіркуна Ю.І. (суддя-доповідач),
Бухтіярової І.О.,
Маринчак Н.Є.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу

за касаційною скаргою Володимир-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області

на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 21.04.2015 року

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2016 року

у справі № 803/566/15-а

за позовом ОСОБА_4

до Володимир-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області

та Володимир-Волинської районної державної адміністрації

про визнання дій протиправними,

встановив:

ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до Володимир-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання дій протиправними.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 21.04.2015 року у справі № 803/566/15-а, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2016 року, позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Володимир-Волинської районної державної адміністрації Волинської області та Володимир-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області щодо проведення виїзної перевірки підприємця ОСОБА_4 24.10.2014 року.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що розпорядженням Володимир-Волинської РДА № 96 від 05.03.2007 року «Про утворення робочої групи з питань легалізації трудових відносин з найманими працівниками» з метою легалізації трудових відносин, ліквідації прихованої зайнятості і заробітної плати, керуючись ст. 24 Закону України «Про місцеві державні адміністрації»: утворено робочу групу з питань легалізації трудових відносин з найманими працівниками у складі згідно з додатком № 1; затверджено Положення про робочу групу з питань легалізації трудових відносин з найманими працівниками (далі - Положення») згідно з додатком № 2.

Розпорядженням першого заступника голови райдержадміністрації від 31.07.2012 року № 368 затверджено новий склад робочої групи.

07.10.2014 року до голови Володимир-Волинської РДА надійшов лист Зорянської сільської ради № 200 від 06.10.2014 року, в якому сільський голова просив провести перевірку щодо легалізації робочої сили у приватного підприємця ОСОБА_4. Вказав, що податок з фізичних осіб даним підприємцем не сплачується.

На підставі листа Зорянського сільського голови від 06.10.2014 року № 200 робочою групою 24.10.2014 року у складі посадових осіб райдержадміністрації та ОДПІ здійснено виїзд на земельну ділянку, що розташована на території Зорянської сільської ради, для проведення обстеження по питанню використання найманої робочої сили позивачем, в наслідок чого складено довідку від 24.10.2014 року про проведення обстеження по питанню легалізації трудових відносин, якою встановлено, що на полі між селами Білин та Зоря, де здійснює свою діяльність позивач, проводились роботи по збиранню пекінської капусти та працювало 10 осіб. Двоє працівників відмовилися надавати будь-які пояснення робочій групі та не допустили членів робочої групи для спілкування з іншими працівниками. Приватний підприємець ОСОБА_4 не прибув на місце здійснення сільськогосподарських робіт.

Статтею 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно із частинами першою-другою статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою.

Відповідно до пп. 16.1.13 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов'язані з утриманням об'єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Умови та порядок допуску посадових осіб органів ДФС до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок визначено п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, відповідно до якого посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачами не подано жодних спільних рішень керівників відповідних органів державного нагляду, а також доказів прийняття наказу про здійснення планового чи позапланового заходу. Наказ та направлення на проведення 24.10.2014 року перевірки позивача не видавались та у відповідних журналах реєстрації не реєструвались.

Таким чином, посадові особи відповідачів, діючи у складі робочої групи з питань легалізації трудових відносин з найманими працівниками, проводили заходи державного нагляду (контролю) позивача за відсутності підстав, установлених законом та за відсутності повноважень на проведення такої перевірки.

Крім того, в силу пп. 1 п. 4 Положення про Державну інспекцію України з питань праці, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 року № 386/2011, право здійснювати нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення належить Державній інспекції з питань праці та її територіальним органам.

В свою чергу, на виконання розпорядження Головного управління ДФС у Волинській області від 05.03.2015 року №35-р «Про проведення перевірки» працівниками ГУ ДФС у Волинській області проведено перевірку щодо можливих неправомірних дій працівників Володимир-Волинської ОДПІ, за результатом якої складено висновок про результати перевірки від 13.03.2015 року №13/03-20-14-17, яким встановлено, що головним державним податковим ревізором-інспектором відділу оподаткування фізичних осіб Володимир-Волинської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області Мелкоєдовим О.В. при проведенні обстеження сільськогосподарських угідь підприємця ОСОБА_4 не дотримано вимог пп. 20.1.13 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, оскільки право доступу до територій, приміщень та іншого майна, що використовується для провадження господарської діяльності та/або є об'єктами оподаткування, або використовуються для отримання доходів (прибутку), або пов'язані з іншими об'єктами оподаткування та/або можуть бути джерелом погашення податкового боргу, надається лише під час проведення перевірок. Також зобов'язано в.о. начальника Володимир-Волинської ОДПІ притягнути до відповідальності посадових осіб Володимир-Волинської ОДПІ з вини яких допущені встановлені перевіркою порушення і недоліки і вжити у відповідності до чинного законодавства заходи щодо їх усунення та недопущення у подальшому. Наказом Володимир-Волинської ОДПІ від 16.04.2015 року № 183 інспектору відділу доходів і зборів з фізичних осіб Володимир-Волинської ОДПІ Мєлкоєдову О. В. за допущені порушення зменшено премію в розмірі 100 % за квітень 2015 року.

За таких обставин підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та встановлених обставин справи.

З урахуванням викладеного, є підстави вважати, що судами першої та апеляційної інстанцій ухвалено законні і обґрунтовані рішення, які постановлені з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстав для їх скасування не вбачається.

Стаття 220 Кодексу адміністративного судочинства України визначає межі перегляду судом касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Володимир-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області відхилити.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 21.04.2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2016 року у справі № 803/566/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та на неї може бути подана заява про перегляд судових рішень Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ю.І.Цвіркун

Судді І.О.Бухтіярова

Н.Є.Маринчак