Справа № 527/799/17
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 р.Справа № 527/799/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Русанової В.Б.

Суддів: Присяжнюк О.В. , Курило Л.В.

за участю секретаря судового засідання Дудка О. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Глобинського районного суду Полтавської області від 27.09.2017р. по справі № 527/799/17

за позовом ОСОБА_1

до Глобинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про визнання неправомірними дій, скасування розпорядження, зобов'язання вчинити дії, стягнення недоотриманої пенсії, визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо виконання рішення суду,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

-визнати протиправним та скасувати розпорядження № 132080 від 24.02.2016 року Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі щодо примусового вилучення частини власності позивача, позбавлення його частини пенсії, а саме зняття за період з 05.10.2011 року по 15.03.2012 року надбавок, передбачених Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

-зобов'язати відповідача поновити позивачу вилучені виплати частини його пенсії, а саме зняті за період з 05.10.2011 року по 15.03.2012 року надбавки передбачені Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

-стягнути з відповідача суму недоотриманої пенсії за період з 05.10.2011 року по 15.03.2012 року у розмірі 2034 грн. 64 коп.;

-визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо виконання рішення Глобинського районного сулу Полтавської області від 30 червня 2015 року по справі № 1604/985/12.

Постановою Глобинського районного суду Полтавської області від 27.09.2017 року частково задоволено позов.

Зобов'язано Глобинське обєднане управління Пенсійного фонду України здійснити ОСОБА_1 за період з 05.10.2011 року по 15.03.2012 року перерахунок надбавок до пенсії в розмірі передбаченому Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_1.(далі позивач), не погодившись з рішенням суду в частині відмови у задоволенні позову, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказує на те, що УПФУ незаконно позбавило його частини пенсійних виплат за період з 05.10.2011 року по 15.03.2012 року, чим позбавило його права власності.

В судове засідання сторони не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, в зв'язку з чим фіксування судового процесу технічними засобами відповідно до ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України не здійснювалося.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 КАС України, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи, має статус особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, відноситься до осіб, які належать до інвалідів війни (прирівняні особи), перебуває на обліку в УПФУ в Глобинському районі та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

До складової пенсії позивача входять підвищення до пенсії за віком як інваліду армії прирівняного до інваліда війни, як особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії і є інвалідом 2-ї групи, державна та додаткова пенсії, виплата яких передбачена ст.50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Всі надбавки йому були призначені за його вибором.

Постановою Глобинського районного суду Полтавської області від 30.06.2015 р., яка набрала законної сили, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Глобинському району Полтавської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком виходячи з розміру встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за період з 05 жовтня 2011 року по березень 2012 року, з урахуванням проведених виплат (а.с. 7-9, 88).

На виконання судового рішення управління ПФУ в Глобинському району Полтавської області прийнято розпорядження № 132080 від 24.02.2016 року яким ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії за період з 05.10.2011 року по 15.03.2012 року з урахуванням надбавки як дитині війни, передбаченої ст.6 Закону України " Про соціальний захист дітей війни".(а.с. 68-71)

Відповідач, вважаючи, що за наслідками перерахунку виникла переплата пенсії в розмірі 2034, 64 грн. з підстав отримання позивачем надбавки як дитині війни та підвищення до пенсії як інваліда війни, повідомив про це ОСОБА_1 та запропонував йому повернути грошові кошти.

Також УПФУ в Глобинському районі звернулося до Глобинського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення переплати пенсії в сумі 2034 грн.64 коп. (а.с. 15-18).

Позивач, вважаючи, що пенсійним органом протиправно утримано пенсію за період з 05.10.2011 року по 15.03.2012 року в сумі 2034 грн.64 коп, звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що розпорядження № 132080 від 24.02.2016 року прийнято відповідачем на виконання судового рішення , крім того утримання коштів з пенсії позивача не відбулося, а отже право позивача не порушено.

Колегія суддів погоджується з такими висновками з наступних підстав.

Відповідно до ст.195 КАС України суд розглядає справу в межах вимог апеляційної скарги. Судове рішення в частині задоволення позову сторонами не оскаржується.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням адміністративного судочинства згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Нормами ст. 6 КАС України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

В розумінні КАС України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення. Право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

При цьому слід зазначити, що при зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який би міг відновити його становище та захистити порушене, на його думку право. Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних відносин (предмет та підстави позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

У постанові Верховного Суду України від 03 лютого 2015 року в справі № 21-617а14 зроблено правовий висновок, що завданням адміністративного судочинства згідно з ч.1 ст. 2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Судом встановлено, що оскаржуване розпорядження Глобинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України від 24.02.2016р. прийнято на виконання судового рішення, а саме постанови Глобинського районного суду Полтавської області від 30.06.2015 р.

Позивач не звертався до суду із вимогами відповідно до ч.9 ст.267 КАС України щодо оскарження дій пенсійного органу при виконанні судового рішення.

Таким чином незгода позивача із діями (бездіяльністю) щодо перерахунку пенсії, на виконання рішення суду не може бути підставою для звернення до суду з окремим позовом.

Колегія суддів зазначає, що питання, які виникають при виконанні постанови суду, підлягають вирішенню у порядку судового контролю за виконанням судових рішень, а не шляхом подання нової позовної заяви .

Доводи апеляційної скарги щодо незаконного утримання відповідачем частини пенсії розмірі 2034 грн. 64 коп. за період з 05.10.2011 року по 15.03.2012 року , за наслідками здійсненого перерахунку, колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що спростовуються доказами, що містяться у матеріалах справи.

Звертаючись до суду з даним адміністративним позовом, позивачем не надано суду доказів, підтверджуючих утримання зазначених сум пенсійних виплат відповідачем, не зазначено, у чому полягає порушення відповідачем його прав та інтересів та які саме протиправні дії чи бездіяльність були вчинені безпосередньо відповідачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наявні в матеріалах справи докази не містять відомостей утримання пенсійним органом пенсії в розмірі 2034, 64 грн., а наявна в справі копія позову пенсійного органу про стягнення зазначених сум з позивача свідчить про вжиття пенсійним органом дій щодо їх стягнення в судовому порядку.

З огляду на зазначене оцінка правомірності нарахування, виплати та утримання зазначених сум буде надана судом, під час вирішення судової справи за позовом пенсійного органу до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплаченої пенсії, яка наразі перебуває на розгляді в Глобинському районному суді Полтавської області.

Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача суми недоотриманої пенсії у розмірі 2034 грн. 64 коп. не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Глобинського районного суду Полтавської області від 27.09.2017р. по справі № 527/799/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Русанова В.Б.
Судді Присяжнюк О.В. Курило Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 18.12.2017 р.