Справа № 674/1789/15-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 674/1789/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Шклярук В.М.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

13 грудня 2017 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

позивача: ОСОБА_2

представника позивача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 01 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання необґрунтованою та скасування постанови про порушення митних правил № 2713/20909/15 від 04 грудня 2015 р., посилаючись на те, що 4 грудня 2015 р. даною постановою заступника начальника Львівської митниці ДФС його було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8 500 грн.

Постанова винесена на підставі протоколу про порушення митних правил від 12.11.2015 року.

Постановою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 08.02.2016 року вказаний позов задоволено: скасовано постанову у справі про порушення митних правил № 2713/20909/15 від 04 грудня 2015 року Львівської митниці Державної фіскальної служби України про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу та ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2016 року апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Однак, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30 березня 2017 року скасовано попередні рішення судів першої та апеляційної інстанції, а вказану адміністративну справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Переглядаючи дану справу, Дунаєвецький районний суд Хмельницької області виніс постанову від 01 вересня 2017 року, якою відмовив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, прийняти нову постанову, якою задовольнити його позов в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін, виходячи з наступного.

Як слідує із матеріалів справи, 04 грудня 2015 р. заступником начальника Львівської митниці ДФС винесено постанову № 2713/20909/15 у справі про порушення митних правил, відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, а саме позивач не доставив транспортний засіб до органу доходів і зборів призначення і перевищив встановлений митним кодексом України строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем до органу доходів і зборів призначення, терміном більш ніж на десять діб і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у розмірі 8 500 грн.

Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі протоколу про порушення митних правил № 2713/20909/15 від 12 листопада 2015 року, в якому зазначено, що в ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення даних про нього та особу, яка його переміщувала, в ПІК «Інспектор -2006» та ЄАІС ДМС України було наявне орієнтування Чернівецької митниці ДФС № 11/3-21-1/3789-ЕП від 22.04.2013 року щодо не вивезення даним громадянином автомобіля марки «Пежо 505», який був ввезений 07.04.2013 року без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів на строк, передбачений нормами ст. 95 МК України для автомобільного транспорту - 10 діб. Одночасно було встановлено відсутність інформації про вивезення з митної території вказаного автомобіля станом на 12.11.2015 р.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 95 Митного кодексу України, встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту -10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Частиною 3 статті 470 Митного кодексу України, визначено, що перевищення передбаченого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 95 ч. 2 Митного кодексу України до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається:

1)час дії обставин, зазначених у ст. 192 цього Кодексу;

2)час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення);

3)час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Ст. 192 МК України передбачено, що, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний:

1)вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання;

2)терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Також, згідно ст. 460 ч. 1 Митного кодексу України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Таким чином, дана норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за перелічені порушення митних правил, якими є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

У пункті 2 Розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року № 657 визначено, що обставини непереборної сили надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

При цьому, у пункті 5 Розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року № 657 передбачено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Колегія суддів, зясувавши обставини справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що законодавством чітко визначені умови можливості невключення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили чи аварії та/або ліквідації їх наслідків: документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили; вчасне (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмове інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події.

Крім того, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції на виконання ухвали Вищого адміністративного суду України від 30 березня 2017 року щодо необхідності з'ясування при новому судовому розгляді обставин щодо підтвердження позивачем документального факту аварії та вчасного письмового інформування митний орган про обставини цієї події, вірно встановлено, що позивач з відповідною письмовою заявою про факт аварії його автомобіля і неможливості його вивезення до митниці не звертався, оскільки доказів на підтвердження даних фактів позивачем суду не надано.

Колегія суддів звертає увагу на те, що не здобуто таких доказів і судом першої та апеляційної інстанції.

До того ж, посилання представника позивача та позивача на те, що останній повідомляв Львівську митницю про факт аварії письмовими поясненнями та додатками до них 27 листопада 2015 року, однак митниця відмовилася такі прийняти, а також при перетині кордону ним (зокрема, 18 січня 2013 року) усно повідомлено митника про факт аварії, жодним доказом не підтверджено.

Водночас, з відмітки в закордонному паспорті позивача неможливо встановити, чи дійсно він повідомляв Львівську митницю про факт аварії його автомобіля та неможливість його вивезення.

Крім того, колегія суддів вважає, що покази свідка ОСОБА_4; акти технічного стану автомобіля від 09.04.2013 року; відомості про руйнацію моста; речовий доказ металевий фрагмент автомобіля з номером кузова, з підтверджуючою довідкою ТОВ «Транспортно-експедиційна компанія «УКР-ТРАНС» від 05.11.2013 року є неналежними доказами, оскільки не підтверджують у встановленому порядку час, місце та обставини пошкодження автомобіля.

Провівши системний аналіз норм чинного законодавства та дослідивши обставини справи в повному обсязі, колегія суддів вважає вірною позицію суду першої інстанції в тій частині, що об'єктивні підтвердження обставин, які викладені у позовній заяві ОСОБА_2, відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що відповідачем надано суду достатньо належних доказів, які свідчать про безпідставність заявлених ОСОБА_2 позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Що стосується вимог позивача щодо пропущення строку накладення стягнення, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки вчинене ним порушення митних правил, передбачене ст. 470 ч. 3 Митного кодексу України, є триваючим і було виявлене 12 листопада 2015 року та відображено у протоколі про порушення митних правил № 2713/20909/15, а постановою відповідача від 04 грудня 2015 року на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення, тобто в межах строку, що не суперечить вимогам ст. 467 Митного кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 71, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 01 вересня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі .

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6