Справа № 813/3160/17
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2017 року Справа № 813/3160/17

Львівський окружний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий суддя Грень Н.М.,

суддя Брильовський Р.М.,

суддя Костецький Н.В.,

секретар судового засідання Редкевич О.Р.,

представник позивача ОСОБА_1,

представник відповідача ОСОБА_2,

представник третьої особи ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія Бомонд до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові; Виконавчий комітет Львівської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень, -

в с т а н о в и в :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «БОМОНД» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові, Виконавчий комітет Львівської міської ради, з вимогою: визнати протиправним і скасувати рішення Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області від 04.09.2017р. про скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на будівництво багатоквартирного житлового будинку на вул. Пасічна, 94-А,94-Б у м. Львові зі знесенням індивідуального житлового будинку, затверджених рішенням виконкому Львівської міської ради №6 від 05.01.2017 року; визнати протиправним і скасувати рішення Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області 04.09.2017р. про скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на будівництво багатоквартирного житлового будинку на вул. Пасічна, 90-а у м. Львові зі знесенням індивідуального житлового будинку, затверджених рішенням виконкому Львівської міської ради №5 від 05.01.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач виніс оскаржувані рішення всупереч вимог містобудівного законодавства. Вважаючи, що разом із заявою про надання містобудівних умов та обмежень земельної ділянки подано повний пакет документів, а цільове використання земельної ділянки відповідає земельному законодавству та містобудівній документації, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та додаткових пояснень. Просив такий задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення адміністративного позову заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача та третіх осіб, з'ясував обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а також ті, які мають значення для вирішення справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідив докази у справі, та встановив наступне.

На підставі наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 18.08.2017 №1296,на підставі довідки про результати документальної перевірки від 14.08.2017 року та направлення на проведення позапланової перевірки від 21.08.2017 №51-мб/пз головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил Львівської міської ради.

У ході перевірки встановлено, що зазначені містобудівні умови та обмеження прийнято з порушенням вимог законодавства у сфері містобудівельної діяльності, вимог Порядку видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Мінрегіону від 07.07.2011р. №109, а саме:

- в порушення вимог п.2.2 Порядку 109, відсутнє викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000;

- порушено вимоги п.п. г,д,е п.3.4. Порядку 109, в частині повноти даних щодо конкретних положень нормативних розрахунків із вмістом цифрових показників;

- в порушення вимог п.3.1, п.3.7 Порядку 109, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки не містять графічної частини отже не дотримано вимоги, щодо складу містобудівних умов та обмежень;

Крім цього відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.12.2016 року №77183271 земельна ділянка площею 0.0624 га кадастровий номер :05:007:0001 (адреса: вул. Пасічна, 90а м. Львів) має цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Отже при видачі містобудівних умов та обмежень порушено вимоги ч.2 ст.24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, що діяла на момент видачі містобудівних умов та обмежень).

За результатами перевірки прийнято рішення про скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на будівництво ТзОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «БОМОНД» багатоквартирного житлового будинку на вул. Пасічна, 90-а у м. Львові зі знесенням індивідуального житлового будинку,які затверджені рішенням виконкому Львівської міської ради від 05.01.2017 року №5, та про скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на будівництво ТзОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «БОМОНД» багатоквартирного житлового будинку на вул. Пасічна, 94А, 94Б у м. Львові зі знесенням індивідуального житлового будинку,які затверджені рішенням виконкому Львівської міської ради від 05.01.2017 року №6.

Вважаючи такі рішення протиправними позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Даючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, економічні, соціальні та організаційні засади містобудівної діяльності в Україні спрямовані на формування повноцінного життєвого середовища, забезпечення при цьому охорони навколишнього природного оточення, раціонального природокористування та збереження культурної спадщини, визначено Законом України Про основи містобудування.

Згідно з ст. 7 Закону України Про основи містобудування державне регулювання у сфері містобудування здійснюється Верховною ОСОБА_2 України, Кабінетом ОСОБА_6 України, Верховною ОСОБА_6 та ОСОБА_6 міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами в порядку, встановленому законодавством.

Таким органом є Державна архітектурно-будівельна інспекція України та її територіальні органи.

Згідно з ч. 2 ст. 41 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності визначено, що державний архітектурно-будівельний нагляд - сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об'єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності.

Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі у порядку, встановленому Кабінетом ОСОБА_6 України.

Постановою Кабінету ОСОБА_6 України від 19.08.2015 № 698 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду (далі - Порядок № 698), пунктом 2 якого передбачено, що нагляд здійснюється Держархбудінспекцією через головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві і Севастополі (далі - головні інспектори будівельного нагляду) шляхом проведення планових, позапланових, документальних і камеральних перевірок.

Перевірки проводяться головним інспектором будівельного нагляду або кількома головними інспекторами будівельного нагляду.

Відповідно до п. 6 ч. 12 ст. 41 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених об'єктами нагляду, головні інспектори будівельного нагляду мають право: скасовувати чи зупиняти дію рішень, прийнятих об'єктами нагляду відповідно до визначених цим Законом повноважень, які порушують вимоги містобудівного законодавства, з подальшим оприлюдненням такої інформації на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

За невиконання письмових вимог головних інспекторів будівельного нагляду об'єкти нагляду несуть відповідальність відповідно до закону.

Згідно з ч. ч. 1-8 ст. 29 вказаного Закону основними складовими вихідних даних є, зокрема, містобудівні умови та обмеження.

Фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об'єкта будівництва.

Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі.

Перелік об'єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

Спеціально уповноважений орган містобудування та архітектури визначає відповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Розгляд заяви і надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову у їх наданні здійснюються спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом семи робочих днів з дня реєстрації заяви.

Рішення про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень приймається у разі невідповідності намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

До містобудівних умов та обмежень можуть включатися вимоги щодо архітектурних та інженерних рішень.

Склад, зміст, порядок надання містобудівних умов та обмежень визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

Містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об'єкта незалежно від зміни замовника.

З наданих в судовому засіданні представником відповідача пояснень судом встановлено, що фактичною підставою для скасування містобудівних умов та обмежень по двох обєктах будівництва стало те, що цільове призначення земельних ділянок по даних обєктах будівництва для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка),чим вимоги ч.2 ст.24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, що діяла на момент видачі містобудівних умов та обмежень).

Судом встановлено, що право користування земельною ділянкою Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «БОМОНД» на вул. Пасічна, 90а у м.Львові здійснюється згідно договору суперфіцію №01/07.09 від 07.09.2016 року, укладеного між ТзОВ «БК «БОМОНД» та ОСОБА_7, яка є власницею даної земельної ділянки, що підтверджується наявним в матеріалах справи Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.12.2016 року №77183271.

Також встановлено, що право власності на житловий будинок і земельну ділянку за адресою: м.Львів, вул. Пасічна, 94-А належить Товариством з обмеженою відповідальністю «МС ІМПЕРІАЛ», що підтверджується наявними в матеріалах справи Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.04.2017 року №84428899 ; №84446117 та на житловий будинок і земельну ділянку за адресою: м.Львів, вул. Пасічна, 94-Б підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.04.2017 року №84440571; №84452428. ТзОВ «МС ІМПЕРІАЛ» є учасником ТзОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «БОМОНД» згідно протоколу №02/17 від 24.03.2017 року Загальних зборів учасників ТзОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯЯ «БОМОНД».

Стаття 19 Земельного кодексу України визначає, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Відповідно до ч.1 ст. 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної ОСОБА_6 Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

За змістом ч.5 ст. 20 Земельного кодексу України види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Згідно ст. 38 Земельного кодексу України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування.

Статті 40-42 Земельного кодексу України визначають види використання земельної ділянки в межах категорії земель житлової та громадської забудови, а саме: а) земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва; б) земельні ділянки для житлового і гаражного будівництва, які надаються . житлово-будівельним (житловим) та гаражно-будівельним кооперативам; в) земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності.

Відповідно до Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 23.07.2010 року за № 548, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 1 листопада 2010 року за № 1011/18306, землі індивідуального житлового будівництва (згідно з Класифікацією - це землі для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) Код КВЦПЗ 02.01) є видом використання земельної ділянки в межах категорії земель житлової та громадської забудови, так само як і землі для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку (Код КВЦПЗ 02.03).

Частиною 5 статті 20 Земельного кодексу України право визначати вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (здійснювати будівництво індивідуального житлового будинку чи багатоквартирного будинку в межах відповідних норм) надано саме власнику земельної ділянки.

Відповідно до містобудівної документації на місцевому рівні землі району забудови, на території якого розташовані земельні ділянки, де здійснює будівництво ТзОВ «БК «БОМОНД» відносяться до категорії земель житлової та громадської забудови.

Отже, наміри забудови земельних ділянок, а саме: будівництво багатоквартирного житлового будинку на вул. Пасічній, 90А та на вул.Пасічній, 94-А та 94Б зі знесенням індивідуального житлового будинку відповідали цільовому призначенню земельної ділянки, яка відноситься до категорії земель житлової та громадської забудови.

Щодо твердження відповідача про порушення вимог п.2.2 Порядку 109, щодо відсутності викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000 суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 7 Закону України про містобудівну діяльність, управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється виконавчим органом міської ради.

Подача документів на отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельних ділянок на будівництво ТОВ «Будівельна компанія «Бомонд» багатоквартирного житлового будинку на вул. Пасічній, 94А, 94Б зі знесенням індивідуального житлового будинку та на вул. Пасічній, 94А, 94Б зі знесенням індивідуального житлового будинку, здійснювалась згідно Стандарту послуги з надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на проектування та будівництво обєктів архітектури та містобудування необхідних для надання даної адміністративної послуги, затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради від 16.11.2012 № 800 (додаток №2), який діяв на той час.

ТОВ «Будівельна компанія «Бомонд» до Департаменту містобудування Львівської міської ради, було подано повний перелік документів згідно Стандарту послуги з надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на проектування та будівництво обєктів архітектури та містобудування необхідних для надання даної адміністративної послуги, затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради від 16.11.2012 № 800 (додаток №2), який діяв на той час. Зазначеним переліком документів, викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000, не вимагалось, натомість позивачем було подано викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:500, передбачене вказаним переліком.

Також в рішеннях відповідач зазначає про порушення вимог п.3.1, п.3.7 Порядку 109, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки не містять графічної частини отже не дотримано вимоги, щодо складу містобудівних умов та обмежень.

У силу вимог п. п. 3.1-3.4 Порядку №109 містобудівні умови та обмеження складаються з текстової та графічної частин.

Текстова частина містобудівних умов та обмежень містить розділи: «Загальні дані»; «Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки».

Згідно з п. 3.7 Порядку №109 графічна частина містобудівних умов та обмежень містить: а) кадастрову довідку з містобудівного кадастру (у разі наявності); б) черговий кадастровий план (витяг із земельного кадастру - за умови відсутності містобудівного кадастру); в) ситуаційний план місця розташування об'єкта будівництва; г) викопіювання з оновленої топографо-геодезичної підоснови у масштабі 1:2000, надане замовником; ґ) викопіювання з містобудівної документації.

Отже, положеннями Порядку №109 закріплено вичерпний перелік документів, які подаються замовником для отримання містобудівних умов та обмежень, а також встановлено чіткі вимоги до форми і змісту містобудівних умов та обмежень.

Як встановлено у ході судового розгляду заявником подано весь комплект документів, передбачений Порядком № 109, а наміри забудовника відповідали положенням містобудівної документації. В управління архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради не було підстав для відмови у наданні ТзОВ «Будівельна компанія «Бомонд» містобудівних умов та обмежень.

Отже, твердження відповідача щодо ненадання позивачем необхідних документів спростовується представленими до матеріалів справи документами.

Щодо порушення вимоги п.п. г,д,е п.3.4. Порядку 109, в частині повноти даних щодо конкретних положень нормативних розрахунків із вмістом цифрових показників.

Як встановлено у ході судового розгляду у містобудівних умовах та обмеженнях у відповідності до діючих вимог ДБН в повному обсязі зазначені вказівки щодо планувальні обмеження (зони охорони пам'яток культурної спадщини, зони охоронюваного ландшафту, межі історичних ареалів, прибережні захисні смуги, санітарно-захисні та інші охоронювані зони); мінімально допустимі відстані від об'єктів, які проектуються, до існуючих будинків та споруд та охоронювані зони інженерних комунікацій.

Разом з тим, департаментом ДАБІ у Львівській області не вказано, якої саме вимоги п.п. г,д,е п.3.4. Порядку № 109 не було дотримано позивачем при поданні документів та отриманні містобудівних умов та обмежень та третьою особою при їх видачі.

Також судом враховується, що згідно п. 32 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_6 України від 19.08.2015 № 698 якщо рішення об'єкта нагляду порушує вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, таке рішення скасовується або його дія зупиняється в разі можливості усунення виявлених порушень.

Про скасування або зупинення дії рішення об'єкта нагляду головним інспектором будівельного нагляду приймається рішення за формою згідно з додатком 6, яке надсилається об'єкту нагляду протягом трьох робочих днів з дати його прийняття рекомендованим листом з описом вкладення з повідомленням про вручення.

Інформація про скасування або зупинення дії рішення об'єкта нагляду оприлюднюється на офіційному веб-сайті Держархбудінспекції.

У разі зупинення дії рішення об'єкт нагляду вживає заходів щодо усунення порушень, зазначених у рішенні про зупинення, та про результати повідомляє головному інспектору будівельного нагляду, який прийняв таке рішення.

Наведене вище дає підстави для висновку, що вказану правову норму необхідно розуміти так, що за загальним правилом рішення об'єкта нагляду, яке порушує вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, зупиняється, і лише у випадку неможливості усунення виявлених порушень - воно скасовується.

Крім іншого, судом враховується, що оскаржені рішення були прийняті відповідачем без урахування права позивача на участь у процесі прийняття рішення, оскільки ТзОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «БОМОНД», як сторона, права та інтереси якої безпосередньо зачіпаються вказаними рішеннями Департаменту ДАБІ у Львівській області, оскільки такі рішення вочевидь мають несприятливі наслідки для прав позивача, так як зумовлюють неможливість здійснювати останнім будівництво і перешкоджають реалізації права власності позивача на його об'єкти.

ТзОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «БОМОНД», на переконання суду, мав право на участь у процесі прийняття відповідачем оскаржених рішень, а також бути проінформованим про здійснення перевірки третьої особи з метою надання можливості надати свої пояснення по суті питань, які безпосередньо зачіпають права позивача, однак Департамент ДАБІ у Львівській області не врахував це при прийнятті оскаржених рішень, не надав позивачу право на участь у процесі прийняття оскаржених рішень, що призвело до порушення балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи щодо здійснення будівництва об'єктів і цілями, на досягнення яких спрямовані оскаржені рішення відповідача.

При цьому судом враховується, що у справі «Беєлер проти Італії» Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Питання щодо того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

Крім того, у рішенні від 09.01.2007 у справі «Інтерсплав» проти України» Суд наголосив, що втручання має бути пропорційним та не становити надмірного тягаря, іншими словами воно має забезпечувати «справедливий баланс» між інтересами особи і суспільства.

Одночасно суд вважає за необхідне вказати й на те, що при скасуванні дії містобудівних умов та обмежень, наданих позивачу за відсутності правових підстав для таких висновків та взагалі відкиданні можливості зупинення дії таких умов, порушено необхідний баланс між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані застосовані заходи результатів державного нагляду.

Чинним законодавством надано право департаменту ДАБІ примати рішення про скасування актів або зупинення їх дії. Водночас, повноважень на скасування дії акту індивідуальної дії жодним з нормативних актів, які регулюють питання діяльності Державної архітектурно-будівельної інспекції, не надано.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету ОСОБА_6 Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Закріплений у ч. 1 ст. 11 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 138 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, суд присуджує всі здійснені документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 4, 7-11, 14, 69-72, 86, 87, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в :

1.Адміністративний позов задовольнити повністю.

2.Визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про скасування дії містобудівних умов та обмежень, затверджених рішенням виконкому Львівської міської ради №6 від 05.01.2017 року забудови земельної ділянки на будівництві Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Бомонд» багатоквартирного житлового будинку на вул.Пасічна, 94-А, 94-Б зі знесенням індивідуального житлового будинку від 04.09.2017 року.

3.Визнати протиправним і скасувати рішення Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про скасування дії містобудівних умов та обмежень, затверджених рішенням виконкому Львівської міської ради №5 від 05.01.2017 року забудови земельної ділянки на будівництві Товариством з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія Бомонд багатоквартирного житлового будинку на вул.Пасічна, 90-а зі знесенням індивідуального житлового будинку від 04.09.2017 року.

4.Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія Бомонд за рахунок бюджетних асигнувань з Державної архітектурно-будівельної інспекції України судовий збір в сумі 3200 (три тисячі двісті) грн.00 коп.

Постанова може бути оскаржена, згідно зі ст. 186 КАС України, протягом 10 днів з дня її проголошення чи отримання копії постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили, згідно зі ст. 254 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Головуючий суддя Грень Н.М.

Суддя Брильовський Р.М.

Суддя Костецький Н.В.

Повний текст постанови складено та підписано 14.12.2017 року.