Справа № 750/7146/17
Суддя: Литвиненко І. В.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/7146/17
Провадження № 2-а/750/1026/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:
головуючого – судді Литвиненко І.В.,
за участі секретаря - Юрченко І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Чернігівського об’єднаного Управління Пенсійного фонду України до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про визнання дій неправомірними та стягнення грошових коштів,
29.03.2017 року позивач звернувся до суду з позовом, та з урахуванням уточненого адміністративного позову просить:
визнати дії відповідача щодо формування та надіслання вимоги до Публічного акціонерного товариства «Ощадбанк» щодо списання коштів на суму 1897,70 грн. з рахунку Чернігівського об’єднаного Управління Пенсійного фонду України неправомірними;
скасувати вимогу про списання коштів з рахунків Чернігівського об’єднаного Управління Пенсійного фонду України;
стягнути з Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області на рахунок позивача 1897,70 грн. неправомірно знятих коштів;
зобов’язати Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області дотримуватись вимог ст.. 6, 28 Закону України «Про виконавче провадження» при направленні документів про списання коштів з рахунків Чернігівського об’єднаного Управління Пенсійного фонду України.
Представник позивача до початку судового засідання через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.
Від представника відповідача надійшли заперечення проти позову, в яких розгляд справи просить провести у його відсутність, позов не визнає.
Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.
Відповідно до частини п’ятої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» (далі – Закон) виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Частиною третьої статті 27 Закону встановлено, що за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника – фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника – юридичної особи.
Закон України «Про виконавче провадження» не передбачає можливості накладення арешту на майно чи кошти боржника при виконанні рішень немайнового характеру.
Рішення про стягнення виконавчого збору виконується в межах виконавчого провадження, при цьому Закон не містить норм, які передбачають необхідність відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору в межах основного виконавчого провадження, а тому відповідачем не порушено процедуру стягнення виконавчого збору, встановлену Законом.
В силу положень частини другої статті 6 Закону, рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Частиною 7 розділу 9 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, при виконанні рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, у разі якщо боржник самостійно не сплачує виконавчий збір, витрати виконавчого провадження, основну винагороду приватного виконавця та накладені на нього штрафи, у передбачених Законом випадках, виконавець примусово стягує виконавчий збір, витрати виконавчого провадження, основну винагороду приватного виконавця та накладені на боржника штрафи одночасно із виконанням такого рішення.
Отже, примусове виконання рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ органами казначейства, можливо лише за умови, що вказані органи здійснюють казначейське обслуговування коштів боржника, при цьому кошти, на які звертається стягнення, є бюджетними.
Державний виконавець 17.11.2016 року листом № 02.01-25/1150/1 письмово звертався до позивача з вимогою надати інформацію про те, з якого саме рахунку можливо списання коштів виконавчого збору, однак позивач відмовився надавати вказану інформацію, посилаючись на те, що стягнення цих коштів не належить до компетенції відповідача. Таким чином, позивач як боржник по виконавчому провадженню свідомо відмовився від співпраці з відповідачем і, в такій спосіб, вчинив умисні дії, спрямовані на перешкоджання виконанню рішення про стягнення виконавчого збору.
Таким чином наведені позивачем в адміністративному позові доводи і надані докази свідчать про безпідставність заявлених вимог, а тому даний позов задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 158 – 163, 181, 186 КАС України, суд
п о с т а н о в и в:
у задоволенні позову Чернігівського об’єднаного Управління Пенсійного фонду України до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про визнання дій неправомірними та стягнення грошових коштів - відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення в порядку, встановленому статтею 186 КАС України.
Суддя І.В. Литвиненко