Справа № 308/8091/17
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/10042/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Гуляка В.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання Коваль Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє від імені та в інтересах Громадянина ОСОБА_2 Тіен Кюанг на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 серпня 2017 року у справі № 308/8091/17 за адміністративним позовом Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до Громадянина ОСОБА_2 Тіен Кюанг про примусове видворення,-

В С Т А Н О В И В:

17 серпня 2017 року позивач Чопський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до суду з позовною заявою про примусове видворення громадянина ОСОБА_2 Тіен Кюанг ІНФОРМАЦІЯ_1.

Одночасно з адміністративним позовом Чопським прикордонним загоном Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України заявлено клопотання (щодо забезпечення примусового видворення) про затримання іноземця або особи без громадянства з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 серпня 2017 року клопотання Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України - задоволено.

Затримано громадянина ОСОБА_2 Тіен Кюанг ІНФОРМАЦІЯ_1, та поміщено до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою його ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України на строк до 6 (шести) місяців.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду, представник відповідача оскаржив її в апеляційному порядку, просить її скасувати. Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, наведених у апеляційній скарзі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що Законом України «Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки ОСОБА_2 про реадмісію громадян обох держав» від 03.09.2008 року було ратифіковано Угоду між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки ОСОБА_2 про реадмісію громадян обох держав. Таким чином вважає, що до відповідача має застосовуватися процедура реадмісії.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 15.08.2017 року позивач незаконно, поза пунктом пропуску, перетнув державний кордон в складі групи осіб з України в Словацьку Республіку, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Гута», однак після незаконного перетину кордону був затриманий представниками прикордонної поліції Словацької Республіки та 15.08.2017 р. в пункті пропуску «Ужгород» Чопського прикордонного загону, на підставі ст. 3 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб, був переданий на територію України у встановленому порядку під час проведення прикордонно-представницької зустрічі. Документів що підтверджують законність перебування на території України у відповідача відсутні.

Оскільки громадянин ОСОБА_2 Тіен Кюанг ІНФОРМАЦІЯ_1 коштів для повернення до країни походження не має, перебуває на території України незаконно, документів, які б надавали право відповідачу на законних підставах перебувати на території України не має, українською мовою не володіє, родичів на території України не має, позивач звернувся до суду з позовом про її примусове видворення за межі території України.

17 серпня 2017 року начальником відділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження штабу підполковником ОСОБА_3 Чопського прикордонного загону прийнято рішення про примусове повернення за межі України відповідача.

Також встановлено, що із заявою про набуття статусу біженця до відповідних державних органів влади відповідач не зверталася.

Постановляючи ухвалу про затримання громадянина ОСОБА_2 Тіен Кюанг 08.12.1989 року та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою його ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України на строк до 6 місяців, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не має законних підстав для перебування на території України.

Відповідно до ч.2 ст.183-7 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі, адміністративний суд, визначений частиною першою цієї статті, за клопотанням органу (підрозділу), який подав такий позов, може прийняти рішення про затримати іноземця або особу без громадянства з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Відповідно до п.1 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1110 від 17.07.2003 року, пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, є державною установою, що призначена для тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства: стосовно яких судом прийнято рішення про примусове видворення за межі України; стосовно яких судом прийнято рішення про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України, у тому числі прийнятих відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; затриманих ДМС, її територіальними органами та підрозділами на строки та в порядку, передбачені законодавством; затриманих за рішенням суду до завершення розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Згідно з п.12 розділу ІІ Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого наказом МВС України № 141 від 29.02.2016 року (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), іноземці та особи без громадянства утримуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні протягом строку, необхідного для виконання постанови адміністративного суду, зокрема, про примусове видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, але не більш як 12 місяців.

Таким чином, затримання іноземця та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, можливе з метою забезпечення виконання постанови адміністративного суду, зокрема, про примусове видворення з України.

Слід зазначити, що позивач звернувся до суду з клопотанням про затримання відповідача у звязку з поданням позову про примусове видворення з України і для забезпечення такого видворення. Водночас клопотання про затримання відповідача обґрунтовується виключно необхідністю забезпечення її примусового видворення, без застосування процедури реадмісії.

Аналізуючи вищенаведені правові норми та фактичні обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскільки відповідач не підлягає примусовому видворенню за межі території України на підставі судового рішення за процедурою передбаченою ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та ст.183-7 КАС України, а повинна бути передана до країни свого громадянства за процедурою, визначеною Угодою між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки ОСОБА_2 про реадмісію громадян обох держав, підписану 25.09.2007 року в м. Нью-Йорку, в задоволенні задоволення клопотання позивача про затримання відповідача для забезпечення примусового видворення слід відмовити.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції не виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин невірно застосував норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нову ухвалу суду про відмову в задоволенні клопотання про затримання з метою забезпечення примусового видворення.

Керуючись частиною 3 статті 160, статтями 41, 183-7, 195, 196, 199, 202, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє від імені та в інтересах Громадянина ОСОБА_2 Тіен Кюанг задовольнити, ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 серпня 2017 року про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, у справі №308/8091/17 скасувати.

В задоволенні клопотання Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про затримання громадянина ОСОБА_2 Тіен Кюанг ІНФОРМАЦІЯ_1 з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, - відмовити.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6

Повний текст судового рішення

виготовлено 15.12.2017 року.