Справа № 821/1342/17
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/1342/17
15 год. 57 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю., за участю представника позивача Кермач А.І., представників відповідача Кальницької М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Збур'ївське лісомисливське господарство" до Південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області про визнання дій неправомірними та скасування вимоги,

встановив:

Державне підприємство "Збур'ївське лісомисливське господарство" (позивач) звернулось до суду з вказаним адміністративним позовом, у якому просить визнати дії Управління південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області (відповідач) неправомірними та скасувати вимогу від 27.07.2017 р. № 15-21-07-21/3023. Позивач посилається на те, що за результатами проведеної Управлінням південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області ревізії фінансово-господарської діяльності Державного підприємства "Збур'ївське лісомисливське господарство", складено акт ревізії від 18.07.201 № 15-21-07-30/06, на підставі якого сформовано та надіслано позивачу вимогу від 27.07.2017 № 15-21-07-21/3023 про усунення виявлених порушень, яка не відповідає вимогам законодавства з огляду на те, що при виявленні збитків, завданих державі, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір та звернутись до суду з позовом, якщо підконтрольною установою не буде забезпечено виконання вимоги. На думку позивача, вимога органу державного фінансового контролю повинна містити чітке викладення суті владного припису щодо усунення порушення законодавства, котре унеможливлює неоднозначне розуміння як змісту, так і порядку виконання, та допускати реальну можливість виконання владного припису. Зміст вимоги не містить даних про визначення розміру збитків, механізму та порядку її виконання, переліку заходів, які мав вжити позивач для усунення порушень, що створює неоднозначне тлумачення. Також, позивач вважає хибними висновки відповідача про усунення порушень, які стосуються іншої особи ТОВ "Славутич".

В судовому засіданні представник позивача свою позицію щодо позовних вимог підтримав, просив позов задовольнити.

Представником відповідача подано до суду клопотання про заміну неналежного відповідача Управління південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області на належного, Південний офіс Держаудитслужби в Херсонській області, посилаючись на "Положення про управління південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області" затвердженого наказом Південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області від 12.10.2016 р. № 8, відповідно до якого Управління південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області є структурним підрозділом Держаудитслужби, та Положення про Південний офіс Держаудитслужби затвердженого наказом Держаудитслужби від 02.06.2016р. № 23 (далі - Положення № 23), згідно якого управління є структурним підрозділом офісу, є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Казначейства, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням, власні бланки. Управління Південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області представляє інтереси в суді Південного офісу Держаудитслужби за довіреністю.

Представник позивача проти даного клопотання не заперечував.

Суд на місці ухвалив здійснити заміну неналежного відповідача Управління південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області на належного - Південний офіс Держаудитслужби в Херсонській області.

14.12.2017 до суду надійшло клопотання від ТОВ "Славутич" про залучення ТОВ "Славутич" як третьої особи на стороні позивача, що не заявляє самостійної вимоги.

Представник позивача проти даного клопотання не заперечував.

Представник відповідача проти задоволення клопотання заперечував.

Керуючись положеннями ст.160 КАС України суд на місці ухвалив клопотання ТОВ "Славутич" залишити без розгляду, оскільки судом вже було розглянуто тотожне клопотання позивача про залучення ТОВ "Славутич" в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача за тих же підстав. Ухвалою від 10.11.17 дане клопотання залишено без задоволення, оскільки суд дійшов до висновку про те, що в оспорюваній вимозі не було викладено ніяких вимог до позивача щодо усунення порушень, які випливали з відносин між позивачем та ТОВ "Славутич".

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив та просив у задоволенні позову відмовити з підстав викладених в письмових запереченнях на адміністративний позов, в яких зокрема зазначив, що відповідно до покладених на нього завдань, здійснює контроль за використанням коштів державного та місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являє вимогу щодо усунення порушень. А у разі невиконання вимог до усунення виявлених під час здійснення контролю порушень законодавства має право звернутися до суду в інтересах держави. Тобто, збитки, виявлені та зазначені у вимозі не можуть бути примусово стягнені шляхом вимоги, а лише шляхом звернення до суду.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив, що за результатами проведеної Управлінням південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області ревізії фінансово-господарської діяльності Державного підприємства "Збур'ївське лісомисливське господарство" складено акт ревізії від 18.07.2017 № 15-21-07-30/06, на підставі якого сформовано та надіслано на адресу позивача вимогу від 27.07.2017 № 15-21-07-21/3023 про усунення виявлених порушень у строк до 08.09.2017, якою зобов'язано надіслати на адресу Управління південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області інформацію про вжиті заходи.

У вимозі вказано про такі порушення ДП "Збур'ївське ЛМГ" як не перерахування до бюджету стягнутої в 2013 р. зайво нарахованої заробітної плати в сумі 1,18 тис. грн.; покриття витрат сторонніх юридичних осіб на гасіння пожеж на суму 13,35 тис. грн. за рахунок власних коштів; ненадання до органів соціального захисту населення документів для відшкодування понесених витрат на виплату середнього заробітку працівників, призваних на військову службу у сумі 27,32 тис грн.; списання бензину в загальній кількості 320л на загальну суму 5,73 тис. грн., внаслідок використання автомобілів не на виконання господарської діяльності; не передачі в 2017 році до правоохоронних органів матеріалів по невстановлених порушників, якими завдано збитків лісовому фонду пошкодженням дерев на суму 99,35 тис. грн.; використання бензину в порушення п.4.1 Договору відповідального зберігання від 29.12.2014р.; недостачі деревини в кількості 2.17 куб. м. на суму 0,59 тис. грн.

Крім того, у вимозі викладено про те, що довгострокове тимчасове користування лісами державної власності ТОВ "Славутич" здійснюється з порушенням вимог п. 2 розділу VIII "Прикінцеві положення" Лісового кодексу України. ТОВ "Славутич" здійснює промислову заготівлю очерету на землях лісового фонду позивача без погодження з постійним користувачем лісами - ДП "Збур'ївське лісомисливське господарство" та Державним агентством лісових ресурсів України, при відсутності встановлених та затверджених щорічних лімітів на промислову заготівлю очерету, відсутності встановлених та затверджених місць заготівлі, відсутності спеціального дозволу - лісового квитка, внаслідок чого, на думку відповідача, недотримуються відповідні надходження за спеціальне використання лісових ресурсів місцевого значення.

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

Державну аудиторську службу України утворено постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 року №868, як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України, через Міністра фінансів України, внаслідок реорганізації, шляхом перетворення, Державної фінансової інспекції України. Відповідно до Положення про Держаудитслужбу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 року №43 затверджено Положення про Держаудитслужбу, за яким основним завданням цієї служби є забезпечення формування і реалізація державної політики у сфері державного фінансового контролю, спрямованого на оцінку ефективного, законного, цільового, результативного використання та збереження державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, досягнення економії бюджетних коштів. При виконанні цих завдань Держаудитслужба у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України.

Правові й організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначені приписами Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", ч. 2 ст. 2 якого передбачено, що державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

За приписами ч. 1 ст. 4 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", органам державного фінансового контролю надано право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані та занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Відповідно до пункту 46 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами від 20.04.2006 року №550 якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень і зауважень) до нього - не пізніше 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

Відповідно до Положення про Південний офіс Держаудитслужби від 02.06.2016 року № 23 (далі - Положення №23) управління Південного офісу Держаудитслужби (далі - управління) є міжрегіональним територіальним органом, який відповідно до покладених завдань вживає заходів для усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства, зокрема, вимагає від керівників та інших осіб підконтрольних підприємств, установ, організацій усунення порушень законодавства, здійснює контроль за виконанням цих вимог, звертається до суду в інтересах держави у разі невиконання вимог щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Відповідно до Положення №23 при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів. Отже, такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового оскарження. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктами владних повноважень щодо оскарження його рішень, у тому числі правових актів індивідуальної дії.

Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави дійти висновку, що обов'язкова до виконання вимога Держаудитслужби в частині встановлення порушень законодавства, виявлених ревізією та шляхів їх усунення, є правовим актом індивідуальної дії суб'єкта владних повноважень, а отже може бути оскаржена до суду. У порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке порушує безпосередньо права чи обов'язки позивача.

У справі, яка розглядається, Управління Південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області пред'явило вимогу, якою вказується на виявлені збитки та їхній розмір та необхідність їх відшкодування. Сума збитків, що визначені відповідачем, та необхідність їх відшкодування, позивачем не оспорюється.

Збитки у випадку відсутності факту їх добровільного відшкодування не можуть бути примусово стягнуті з підконтрольної установи шляхом вимоги, вони відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, а правильність їх обчислення, як і наявність підстав для відшкодування, перевіряє суд, який розглядає відповідний позов, а не адміністративний позов підконтрольної установи про визнання протиправною вимоги про відшкодування збитків, яка не породжує безпосередньо права чи обов'язки для цієї установи, оскільки обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства, і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки. Тому суд, виходячи із завдань адміністративного судочинства, вказує на передчасність необхідності захисту прав позивача у заявлений ним спосіб. Оспорювана позивачем сама по собі вимога не створює для позивача юридичних наслідків та не підлягає скасуванню в порядку адміністративного судочинства, оскільки шляхом формування вимоги та її надіслання позивачу неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки. Позивач має право усунути вказані в вимозі та акті ревізії порушення будь-яким способом, а у разі незгоди з викладеними у вимозі порушеннями та відповідно невиконанні вимоги, така бездіяльність не буде мати негативні наслідки для підприємства.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 28.10.2014р. справа № 21-462а14, від 15.04.2014р. справи №№ 21-40а14, 21-63а14, 13.05.2014 р. №21-89а14, від 20.05.2014 р. справа №21-93а14. Відповідно до положень статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи викладене, у суду відсутні підстави перевіряти обґрунтованість висновків ревізії про заподіяння збитків бюджету чи позивачу, оскільки це питання можливо розглянути лише під час розгляду позову Держаудитслужби про стягнення цих збитків. В свою чергу, це пов'язувало б інший суд, який буде розглядати спір про стягнення збитків, та фактично передувало наперед вирішенню іншої справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимога про усунення правопорушення не породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача та не є рішенням органу владних повноважень, а тому позивач обрав невірний спосіб захисту, в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Що стосується доводів позивача про те, що оспорювана в межах даної справи вимога впливає на його відносини із ТОВ "Славутич", то суд зазначає, що господарська діяльність даного товариства не була предметом ревізії. Викладені у вимозі обставини порушення при користування лісами державної власності ТОВ "Славутич" не мали наслідком висування будь-яких вимог до позивача, не зазначено, що в даному випадку порушив позивач і які порушення саме позивач має усунути. Вимога органу державного фінансового контролю повинна бути спрямована на корегування роботи підконтрольної організації. Якщо при перевірці підконтрольної установи відповідач виявив порушення, які були скоєні іншою особою, він має усувати ці порушення іншим шляхом.

Що стосується порушення прав ТОВ "Славутич" висновками ревізії та вимогою від 27.07.2017, на що посилається позивач, то суд вважає, що юридична особа наділена правом оскаржити до суду не будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, які, на її думку, були вчинені з порушенням вимог закону, а лише ті, що мають безпосереднє відношення до особи, яка подала адміністративний позов. Суд зазначає, що право на судовий захист, гарантоване Конституцією України, закріплене статтею 6 КАС України, має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особа могла реалізувати своє право на судовий захист, необхідно встановити, що оскаржуваними рішенням чи діянням суб'єкта владних повноважень порушено права, свободи чи інтереси саме цієї особи. Тому ТОВ "Славутич" має право самостійно оскаржити будь-яке рішення відповідача в загальному порядку.

На підставі вимог частини 3 статті 160 КАС України, в судовому засіданні 14 грудня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись ст.ст. 159-163, 167 КАС України, суд,

постановив:

Відмовити державному підприємству "Збур'ївське лісомисливське господарство" в задоволенні позовних вимог щодо визнання неправомірними дій Управління південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області по винесенню вимоги від 27.07.2017 № 15-21-07-21/3023 та у скасуванні даної вимоги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 19 грудня 2017 р.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 9.5