Справа № 819/1385/17
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/11034/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Затолочного В.С., Шавеля Р.М.,

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

з участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Тернопільській області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2017 року у справі №819/1385/17 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся у Тернопільський окружний адміністративний суд з позовом до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень форми «С» від 19.05.2017 №, №.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2017 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення - рішення ГУ ДФС у Тернопільській області № та №000124403 від 19 травня 2017 року. Стягнуто на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 640 гривень за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Тернопільській області.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального права та невірним встановленням обставин у справі. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав з підстав зазначених у скарзі, просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Позивач та його представник в судове засідання не прибули, до суду надійшла заява про розгляду справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне. Працівниками Головного управління ДФС у Тернопільській області відповідно до статті 20, пункту 75.1. статті 75, підпункту 80.2.5. пункту 80.2. статті 80 ПК України, згідно наказу від 10.05.2017 №726 та на підставі направлень від 10.05.2017 №1139, 1140, 1141 проведено фактичну перевірку магазину, який розташований за адресою: вул. Грушевського, 153А, м. Збараж, Тернопільська область, що належить ОСОБА_2 з питань додержання субєктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами.

За результатами перевірки складено акт від 10.05.2017 № 1921/40-00/НОМЕР_1, у якому встановлено факт реалізації тютюнових виробів без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами, а саме продавець магазину ОСОБА_4 реалізувала одну пачку сигарет «Кемел» жовтий по ціні 27.50 грн. та фіскального чеку не видала, чим порушила ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР.

На підставі акта перевірки відповідач виніс наступні податкові повідомлення рішення від 19.05.2017 форми «С»: №, яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності за платежем адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів в розмірі 17000 грн.; №001244003, яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності за платежем штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг в розмірі 1 грн.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що відповідач протиправно провів зазначену перевірку, як наслідок безпідставно виніс оскаржені податкові повідомлення рішення.

Проте апеляційний суд вважає висновки суду першої інстанції невірними та такими, що суперечать нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Відповідно до ст. 17 цього Закону, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: - оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Відповідно до п. 1 ст. З Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій», субєкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобовязані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуг) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням у встановленому порядку розрахункових книжок.

Згідно з п. 1 ст. 17 вказаного Закону, за порушення вимог цього Закону до субєктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); не проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності у юридичних осіб на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті, більш ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а в разі використання юридичною особою розрахункової книжки-загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; не роздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському обєкті такого субєкта господарювання: вчинене вперше - 1 гривня; за кожне наступне вчинене порушення-100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом товарів (послуг).

Відповідно до вимог пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 80.2.5. пункту 80.2. ст. 80 ПК України визначено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав (серед інших): у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Як слідує з матеріалів справи, в тому числі з акта перевірки, вказана перевірка проводилась відповідно до підпункту 80.2.5. пункту 80.2. статті 80 ПК України та згідно наказу від 10.05.2017 №726.

Перед початком проведення фактичної перевірки особі, яка здійснювала розрахункові операції в магазині, де здійснює підприємницьку діяльність ОСОБА_2, було предявлено направлення на проведення фактичної перевірки, копію наказу про проведення фактичної перевірки та службові посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки, про що свідчить розписка у направленні на перевірку. Також ОСОБА_4 зазначено в акті перевірки, що зауважень до перевірки немає.

Крім того з наказом ознайомлений ФОП ОСОБА_2 про що свідчить підпис на одному примірнику наказу №726 від 10.05.2017.

Перевіркою встановлено факт реалізації тютюнових виробів без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами, а саме - продавець ОСОБА_4 реалізовувала одну пачку сигарет «Кемел» жовті по ціні 27,50 гри. Фіскального чеку не видала, чим порушено ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», п. 1 ст. З Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Крім того, відповідно до пояснень продавця ОСОБА_4, які вона надавала в ході проведення перевірки, остання зазначила, що в магазині за адресою м. Збараж, вул. Грушевського,153/А, продала одну пачку сигарет «Кемел» жовті по ціні 27,50 грн. та крім того, зберігалися тютюнові вироби в кількості 85 пачок сигарет різного асортименту на загальну суму 2391,50 грн., чим фактично визнала факт реалізації тютюнових виробів.

Також з постанови суду слідує, що перевірка позивача проведена на підставі скарги ОСОБА_5 щодо порушення позивачем вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, який в подальшому надав пояснення, що жодних скарг не писав і йому взагалі не зрозуміло чому перевіряючи вказали на нього як на скаржника.

Проте, такий висновок суду першої інстанції не відповідає наявним в матеріалах справи доказам, а будь які інші докази на підтвердження вказаної обставини у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до інформації зазначеної в службовій записці від 05.05.2017р. №147/10/19-00-21-06-04, яка міститься у матеріалах справи, в.о. заступника начальника ГУ ДФС у Тернопільській області повідомлено, що працівниками оперативного управління Головного управління ДФС у Тернопільській області в ході операції «Акциз -2017» отримано інформацію про факти зберігання та збуту тютюнових виробів у торговому обєкті ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1), за адресою м. Збараж, вул. Грушевського 153А, без наявності відповідних ліцензій.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Представлені відповідачем на заперечення позовних вимог докази у своїй сукупності дають підстав вважати що рішення відповідача є правомірними, та вказують на те, що відповідачем такі прийнято обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства, що свідчить про відсутність підстав для визнання протиправних та скасування оскаржених податкових повідомлень рішень.

Вказані вище обставини є безсумнівною підставою для скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову задоволенні позову з наведених вище підстав.

Судом першої інстанції порушено норми матеріального права та неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню з підстав визначених ст. 202 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 205 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню та апеляційним судом приймається нова постанова про відмову у задоволенні позовних вимог з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Тернопільській області задовольнити.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2017 року у справі №819/1385/17 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_6
судді ОСОБА_7
ОСОБА_8
Повний текст постанови складено 14.12.2017 р.