Справа № 523/15681/17
Суддя: Виноградова Н. В.
Дата ухвалення: 2017-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/523/438/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2017 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Виноградова Н.В. розглянувши в порядку скороченого провадження, в м. Одеса, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач звернулася до відповідача із завою про проведення перерахунку пенсії, проте у задоволенні заяви було відмовлено згідно листів від 21.08.2017р. за №212/Л-5, від 22.09.2017р. за № 240/Л-5 та від № 241/Л-5. Позивач вважає, що таке рішення порушує її права на отримання пенсії у розмірі визначеному законодавством. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

Відповідач направив до суду заперечення в яких пред'явлені позовні вимоги не визнав в повному обсязі.

На підставі ст.183-2 КАС України справа розглянута в порядку скороченого провадження.

При вирішенні даного спору, суддя виходить з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Суворовському об'єднаному управлінні пенсійного фонду України в м. Одеси з 05.05.2017 року, їй було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» №889-УІІІ від 10.12.2015 року. Пенсію призначено при страховому стажі 32 роки 04 місяці, в тому числі останні 13 років 09 місяців на посаді державного службовця - провідного спеціаліста Господарського суду Одеської області. Сума середнього заробітку для обчислення пенсії склала 7821,40 грн., відповідно довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 04.05.2017 року №08-30/2350/2017 та про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 26.05.2017 №08-30/2918/2017, за період з 01 травня 2016 року по квітень 2017 року.

Не погодившись з сумою середнього заробітку, яка обчислена органами пенсійного фонду згідно наданих довідок №08-30/2350/2017 від 04.05.2017року та №08-30/2918/2017 від 26.05.2017р., позивачка звернулась до відповідача з заявою від 07.08.2017р. за №212/Л-5 відповідно до якої просила Управління зробити перерахунок призначеної їй пенсії державного службовця з урахуванням виплат, отриманих за місцем роботи у травні 2017 року напередодні звільнення з господарського суду Одеської області.

Листом Управління від 21.08.2017р. за №212/Л-5 позивача було повідомлено про те, що "Пенсію призначено при страховому стажі 32 роки 04 місяці, в тому числі 13 років 09 місяців - на посаді державного службовця та середнього заробітку 7821,40 грн., обчисленого згідно довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 04.05.2017р. №08-30/2350/2017 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяці роботи поспіль перед зверненням за пенсією) від 26.05.2017р. №08-30/2918/2017.".

Крім того, у листі Управління від 21.08.2017р. за №212/Л-5 зазначено, що "Порядком №622 не передбачено врахування вихідної допомоги, компенсації за невикористану щорічну основну та додаткову відпустки при визначенні заробітної плати, з якої обчислюється пенсія державним службовцям".

З урахуванням отриманої відповіді Управління, згідно листа від 21.08.2017р. за №212/Л-5, позивачем 11.09.2017р. було подано до Управління заяву вх. № 240/Л-5 про надання детального (повного) розрахунку мого середнього заробітку, з зазначенням усіх надбавок, премій та інших виплат, що вплинули на розмір середнього заробітку, а також заяву за вх. № 241/Л-5 про надання повного (вичерпного) переліку виплат, які були включені в довідку господарського суду Одеської області від 04.08.2017р. №08- 30/4376/2017, але не були враховані Управлінням під час розрахунку середнього заробітку.

У відповідь на заяву за № 240/Л-5 від 11.09.2017р. Управлінням, згідно листа за № 240/Л-5 від 22.09.2017р., фактично було повідомлено про відмову у перерахунку середнього заробітку для обчислення розміру пенсійного забезпечення з посиланням на положення ст. 50 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015р. № 889-УПІ (з наступними змінами та доповненнями) і ті обставини, що сума доплати до заробітку за попередніми умовами праці до 01.05.2016р., компенсація за невикористану відпустку та відпускні не передбачені зазначеним Законом та Порядком №622 для включення до розрахунку середнього заробітку для обчислення розміру пенсійного забезпечення.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015року, який набрав чинності 01 квітня 2015 року передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону та нормативно-правових актів для реалізації цього закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус судців", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Тобто з 01.06.2015 року пенсії згідно Закону України "Про державну службу" не призначаються, а раніше призначені не перераховуються.

Таким чином, законодавець передбачив, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року Закону щодо призначення спеціальних пенсій на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми Закону України "Про державну службу" щодо пенсійного забезпечення.

Встановлено, що на 1 червня 2015 року такого Закону прийнято не було.

Тобто, норми Законів України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ та від 17.11.2011року № 4050-VI щодо пенсійного забезпечення з 1 червня 2015 року скасовані.

Отже, з 1 червня 2015 року державним службовцям пенсії призначаються та перераховуються виключно на підставі норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІУ та Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ч. 5 ст. 37 Закону України "Про державну службу" визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок визначення заробітної плати для обчислення пенсії державного службовця встановлено постановою Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000р. "Про деякі питання вдосконалення визначення розміру заробітку для обчислення пенсії".

На момент звернення позивачки із заявою про проведення перерахунку пенсії вказана постанова №865 не є чинною відповідно до Переліку постанов Кабінету Міністрів України, що втратили чинність, затвердженому постановою КМУ від 14.09.2016 №622.

Відповідно до п.1 Постанови КМУ №622 «Про деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Постановою правління Пенсійного фонду України від 04.07.2016 року №15-2 було виключено абзаци третій, четвертий пункту 1 постанови правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 №15-1 на підставі якого видавалися довідки про заробітну плату для обчислення розміру пенсії.

Таким чином, на момент отримання позивачкою довідки Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради №98Б від 24.11.2016року підстави для ії видачі були відсутні.

Законом України від 28.12.2014 р. № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" внесено зміни до ст. 37-1 Закону України "Про державну службу", та викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України".

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України №1013 було внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. №865, а саме, виключено пунктом 4, яким визначено умови перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу".

Таким чином, з грудня 2015 року чинним законодавством України не визначено обсяг суб'єктивного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов'язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про державну службу".

На час звернення позивачки за перерахунком пенсії, Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт не приймався.

Норми зазначених правових актів не містять обов'язків пенсійних органів щодо перерахунку пенсій державним службовцям на умовах викладених у позовних вимогах.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 26.12.2011 року № 20-рп/2011, розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави, проте мають забезпечувати конституційне право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, гарантоване статтею 48 Конституції України.

Відповідно до рішення Конституційний Суд України, від 19 червня 2001 року N 9-рп/2001 зазначено, що право на пенсію, її розмір та суми виплат можна пов'язувати з фінансовими можливостями держави, з економічною доцільністю, соціально - економічними обставинами у той чи інший період її розвитку, а також з часом ухвалення відповідних нормативно-правових актів.

Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Таким чином, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

У відповідності до рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012 року №3-рп/2012 встановлено, що суд, серед іншого, дійшов висновку, що соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально - економічних можливостей. Зміна механізму нарахування соціальних виплат та допомоги повинна відбуватися відповідно до критеріїв пропорційності та справедливості, і є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів власне сутність змісту права на соціальний захист. Однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов'язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги - принципам пропорційності і справедливості. Суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно - правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно - правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014р., суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства, зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Згідно ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Відповідно до ст. 19 Конституції органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом враховано, що відмова відповідача у перерахунку пенсії ОСОБА_1 не призвела до зменшення розміру пенсії, яку вона отримувала до цього, отже не є звуженням обсягу вже набутих нею прав або позбавленням її права на соціальний захист.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.10, 11, 76, 79, 122, 160, 161, 163, 183-2, 256 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя -