Справа № 816/1938/17
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/1938/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Клочка К.І.,

за участю:

секретаря судового засідання - Ісайченко М.А.,

позивачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідача - Касумова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Скороходівська селищна рада Чутівського району Полтавської області, про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

03 листопада 2017 року ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулися до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Скороходівська селищна рада Чутівського району Полтавської області, про:

- визнання протиправними та скасування рішень про відмову у наданні дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, викладених у листах Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 23.10.2017 за вихідним №14541/6-17 на ім'я ОСОБА_1, за вихідним №14542/6-17 на ім'я ОСОБА_6, за вихідним №14543/6-17 на ім'я ОСОБА_5, за вихідним №14544/6-17 на ім'я ОСОБА_7, за вихідним №14545/6-17 на ім'я ОСОБА_2, за вихідним №14546/6-17 на ім'я ОСОБА_3;

- зобов'язання Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області надати дозволи ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність орієнтовною площею по 2,00 га кожному для ведення особистого селянського господарства на території Скороходівської селищної ради Чутівського району Полтавської області.

В обґрунтування позовних вимог позивачі посилалися на безпідставність оскаржуваних відмов з мотивів того, що запитувані ними земельні ділянки належать до земель колективної власності АТ "Павлівське", оскільки перелік законних підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягає. Підстава для відмови, яка була зазначена відповідачем у листах, нормами Земельного кодексу України не передбачена.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Позивачі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви з проханням провести розгляд даної справи без їх участі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав того, що бажані ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6,, ОСОБА_7 земельні ділянки відносяться до земель колективної власності, а в управління повноваження щодо розпорядження землями колективної власності відсутні.

Третя особа - Скороходівська селищна рада Чутівського району Полтавської області в судове засідання явку свого уповноваженого представника не забезпечила, будучи належно повідомленою про дату, час та місце судового розгляду справи, направила до суду клопотання про розгляд справи без присутності представника селищної ради.

Суд, заслухавши пояснення позивачів та представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що у жовтні 2017 року ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6,, ОСОБА_7 звернулися до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області із заявами (вх.№№Л-24114/0/5-17, Г-24110/0/5-17, Т-24124/0/5-17, Ж-24109/0/5-17, Д-24117/0/5-17 та Л-24125/0/5-17 від 18.10.2017) про надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність орієнтовною площею 2 га кожна з земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Скороходівської селищної ради Чутівського району Полтавської області за межами населеного пункту (а.с. 63, 66, 69, 72, 75, 78).

За результатами розгляду вищевказаних заяв ГУ Держгеокадастру у Полтавській області листами від 23.10.2017 за №№14541/6-17, 14546/6-17, 14543/6-17, 14545/6-17, 14542/6-17, 14544/6-17 надало останнім відповіді (а.с. 65, 68, 71, 74, 77, 80), у яких повідомило їх про те, що за інформацією відділу у Чутівському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області запитувані ними земельні ділянки згідно державного акту на право колективної власності на землю серії НОМЕР_3 від 20.10.1995, виданого АТ "Павлівське", відносяться до земель колективної власності, при цьому, в центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів наявні повноваження лише щодо розпорядження землями державної власності в межах, визначених Земельним кодексом України. Відтак, Головне управління не має правових підстав для задоволення клопотань заявників.

Тобто, вказаними відповідями відповідач фактично відмовив позивачам у наданні дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення у їх власність запитуваних земельних ділянок.

Не погодившись із фактичними відмовами відповідача позивачі звернулися до суду із даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку оскаржуваним відмовам, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту є1) частини першої статті 151 Земельного кодексу України до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Частиною четвертою статті 122 Земельного кодексу України встановлено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

При цьому, частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином виключний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо надання земельної ділянки у власність визначений частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України.

Відповідач обгрунтовує фактичні відмови, викладені у листах від 23.10.2017 №№14541/6-17, 14546/6-17, 14543/6-17, 14545/6-17, 14542/6-17, 14544/6-17, віднесенням запитуваних земельних ділянок до земель колективної власності та відсутністю у Головного управління права розпоряджатися такими землями.

На підтвердження своєї позиції ГУ Держгеокадастру у Полтавській області надано суду копію Державного акту на право колективної власності на землю, виданого 20.10.1995 АТ "Павлівське" (а.с. 82-85).

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Відповідно до пунктів а), б), в) статті 1 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки" від 03.12.1999 №1529/99, з метою забезпечення реалізації державної аграрної політики, прискорення реформування та розвитку аграрного сектора економіки на засадах приватної власності, відповідно до частини четвертої статті 13 та керуючись статтею 102 Конституції України постановлено:

Кабінету Міністрів України, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним та Севастопольській міській державним адміністраціям здійснити організаційні заходи щодо:

а) реформування протягом грудня 1999 - квітня 2000 року колективних сільськогосподарських підприємств на засадах приватної власності на землю та майно шляхом: забезпечення всім членам колективних сільськогосподарських підприємств права вільного виходу з цих підприємств із земельними частками (паями) і майновими паями та створення на їх основі приватних (приватно-орендних) підприємств, селянських (фермерських) господарств, господарських товариств, сільськогосподарських кооперативів, інших суб'єктів господарювання, заснованих на приватній власності (далі - приватні формування). Це право, гарантоване частиною другою статті 14 Конституції України, не може бути обмежено рішеннями загальних зборів членів колективних сільськогосподарських підприємств або будь-якими іншими рішеннями; сприяння керівникам і спеціалістам колективних сільськогосподарських підприємств, що реформуються, у реорганізації зазначених підприємств і створенні на їх базі приватних формувань; запровадження обов'язкового укладання підприємствами, установами, організаціями, які використовують землю для сільськогосподарських потреб, договорів оренди земельної частки (паю), майнового паю з власниками цих часток, паїв з виплатою орендної плати у натуральній або грошовій формах; забезпечення встановлення сторонами договору оренди земельної частки (паю) розміру плати за її оренду на рівні не менше одного відсотка визначеної відповідно до законодавства вартості орендованої земельної частки (паю); збереження, по можливості, цілісності господарського використання приватними формуваннями землі та майна колишніх колективних сільськогосподарських підприємств на основі оренди земельних часток (паїв) і майнових паїв у групи власників цих часток, паїв; запровадження спрощеного порядку реєстрації договорів оренди земельної частки (паю) та майнового паю органами місцевого самоврядування; виділення єдиним масивом земельних ділянок групі власників земельних часток (паїв), яка звернулася із заявами про відведення земельних ділянок в натурі, з метою спільного використання або надання в оренду цих ділянок; забезпечення суворого додержання встановленого порядку відведення в натурі земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у разі їх виходу з колективних сільськогосподарських підприємств; зменшення вартості виготовлення документів, необхідних для одержання державного акта на право приватної власності на землю, для осіб, що виявили бажання одержати такий акт за плату, до п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; передачі окремих будівель, споруд, техніки, робочої і продуктивної худоби, птиці, знарядь праці тощо членам колективних сільськогосподарських підприємств - власникам земельних часток (паїв), які подали в установленому порядку заяву про відведення земельної ділянки в натурі, у рахунок погашення належних їм майнових паїв;

б) підтримки розвитку особистих підсобних господарств громадян та селянських (фермерських) господарств шляхом: надання громадянам, яким у встановленому порядку із земель колективного сільськогосподарського підприємства відведено земельні ділянки в натурі на основі земельної частки (паю), можливості розширювати особисті підсобні господарства без створення юридичної особи за рахунок цих ділянок, а також одержаних при виході з зазначених підприємств майнових паїв; реалізації громадянами та селянськими (фермерськими) господарствами права вільного викупу земельних ділянок, що надані їм у користування (понад норму, яка приватизується безкоштовно), за ціною не нижче визначеної в установленому порядку грошової оцінки землі; створення поблизу населених пунктів із земель запасу та резервного фонду громадських пасовищ для випасання худоби; створення селянами та суб'єктами господарювання обслуговуючих кооперативів як неприбуткових організацій;

в) забезпечення протягом 2000 - 2002 років видачі в установленому порядку державних актів на право приватної власності на землю усім бажаючим власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай).

Отже, з вищевикладеного слідує, що процес розпаювання земель колишніх колгоспів відбувався ще у 2000-2002 роках, а тому Державний акт на право колективної власності на землю АТ "Павлівське" не може вважатись належним доказом права колективної власності на запитувані земельні ділянки.

Посилання відповідача на те, що спірна земельна ділянка належить до колективної власності на підставі Державного акту на право колективної власності на землю, виданого 20.10.1995 АТ "Павлівське", внаслідок чого в управління немає повноважень щодо розпорядження нею, суперечить положенням частини третьої статті 78 Земельного кодексу України, згідно якої земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності та частині першій статті 84 Земельного кодексу України, згідно якої у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Поряд з цим, суд зауважує на наявність у матеріалах справи довідки виконавчого комітету Скороходівської селищної ради Чутівського району Полтавської області від 27.10.2017 №02-18/2150, за змістом якої земельна ділянка державної власності, орієнтовною площею 12,0 га, яка розташована за межами с. Павлівка Чутівського району Полтавської області згідно форми 6-зем рахується і використовується як землі сільськогосподарського призначення - рілля, вищевказана земельна ділянка не сформована, кадастровий номер - відсутній (а.с. 14).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ГУ Держгеокадастру у Полтавській області приймаючи 23.10.2017 фактичні відмови у наданні дозволів на розробку проектів землеустрою, викладені в листах №№14541/6-17, 14546/6-17, 14543/6-17, 14545/6-17, 14542/6-17, 14544/6-17, прийшло до помилкових висновків, що запитувані заявниками земельні ділянки відносяться до земель колективної власності та що у останнього відсутні повноваження розпоряджатися даними землями, а також не врахувало зазначеного у частині сьомій статті 118 Земельного кодексу України виключного переліку підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо надання земельної ділянки у власність.

Відтак, фактичні відмови ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 23.10.2017 №№14541/6-17, 14546/6-17, 14543/6-17, 14545/6-17, 14542/6-17, 14544/6-17 у наданні дозволів на розробку проектів землеустрою не ґрунтуються на вимогах законодавства та підлягають скасуванню.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В спірному випадку відповідач не довів суду, що приймаючи фактичні відмови, оформлені листами від 23.10.2017 №№14541/6-17, 14546/6-17, 14543/6-17, 14545/6-17, 14542/6-17, 14544/6-17, він діяв у межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством України.

З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання протиправними та скасування рішень про відмову у наданні дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, викладених у листах ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 23.10.2017 за вихідним №14541/6-17 на ім'я ОСОБА_1, за вихідним №14542/6-17 на ім'я ОСОБА_6, за вихідним №14543/6-17 на ім'я ОСОБА_5, за вихідним №14544/6-17 на ім'я ОСОБА_7, за вихідним №14545/6-17 на ім'я ОСОБА_2, за вихідним №14546/6-17 на ім'я ОСОБА_3

Стосовно позовних вимог позивачів в частині вимог про зобов'язання ГУ Держгеокадастру у Полтавській області надати дозволи ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність орієнтовною площею по 2,00 га кожному для ведення особистого селянського господарства на території Скороходівської селищної ради Чутівського району Полтавської області, суд зазначає наступне.

Як вбачається зі змісту оскаржуваних відповідей, вони не містять вирішення поданих заяв по суті звернень, як не містять і законних підстав для відмови у їх задоволенні.

Відповідно до норм чинного законодавства повноваження відповідача щодо вирішення заяв про надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов'язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноваженим на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

При цьому, ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, як суб'єкт владних повноважень, повинен діяти виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а його дискреційні повноваження обмежені вимогами цих законів.

Питання надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність безпосередньо відносяться до повноважень відповідача, і суд не може перебирати на себе ці функції.

Враховуючи те, що заяви позивачів про надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність не вирішувалися по суті уповноваженим органом, адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань по суті, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Таким чином, вимога позивача про зобов'язання ГУ Держгеокадастру у Полтавській області надати дозволи ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність орієнтовною площею по 2,00 га кожному для ведення особистого селянського господарства на території Скороходівської селищної ради Чутівського району Полтавської області, задоволенню не підлягає.

Однак, враховуючи те, що в ході розгляду справи суд дійшов висновків про необхідність визнання протиправними та скасування фактичних відмов у наданні дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, викладених у листах ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 23.10.2017 №№14541/6-17, 14546/6-17, 14543/6-17, 14545/6-17, 14542/6-17, 14544/6-17, суд з метою повного та належного захисту прав позивача, вважає за необхідне зобов'язати ГУ Держгеокадастру у Полтавській області повторно розглянути заяви ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 зареєстровані 18.10.2017 за вхідними номерами Л-24114/0/5-17, Г-24110/0/5-17, Т-24124/0/5-17, Ж-24109/0/5-17, Д-24117/0/5-17, П-24125/0/5-17 про надання дозволів на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Скороходівської селищної ради Чутівського району Полтавської області за межами населеного пункту з урахуванням висновків суду.

Зазначене узгоджується з положеннями пункту 2 частини другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії. В цьому випадку суд повинен зазначити, яку саме дію повинен вчинити відповідач.

Відповідно до частини другої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За викладених обставин позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7-11, 17, 71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, оформлені листами від 23.10.2017 № 14546/6-17, № 14544/6-17, № 14543/6 - 17, № 14541/6-17, № 14542/6-17, № 14545/6-17 про відмову у наданні ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 дозволів на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Скороходівської селищної ради Чутівського району Полтавської області за межами населеного пункту.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області повторно розглянути заяви ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 зареєстровані 18.10.2017 за вхідними номерами Л-24114/0/5-17, Г-24110/0/5-17, Т-24124/0/5-17, Ж-24109/0/5-17, Д-24117/0/5-17, П-24125/0/5-17 про надання дозволів на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Скороходівської селищної ради Чутівського району Полтавської області за межами населеного пункту з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області на користь ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 320,00 (триста двадцять) гривень.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області на користь ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 320,00 (триста двадцять) гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 18 грудня 2017 року.

Суддя К.І. Клочко