Справа № 219/13728/17
Суддя: Фролова Н. М.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/219/1770/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2017 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі головуючого судді Фролової Н.М., за участю секретаря судового засідання Шкурат К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмуті Донецької області справу адміністративної юрисдикції за позовом ОСОБА_1 до Інспектора з дорожнього нагляду сектору Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, про визнання дій неправомірними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до Інспектора з дорожнього нагляду сектору Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області та в якому просить: визнати дії Інспектора з дорожнього нагляду сектору Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, як посадової особи, котрою відносно позивача винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення від 24.06.2017 року за ст. 126 КУпАП неправомірними; скасувати постанову від 24.06.2017 року по справі про адміністративне правопорушення за ст. 126 КУпАП, винесену Інспектором з дорожнього нагляду сектору Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області відносно позивача, котрою накладено штраф, провадження по справ закрити, у звязку із відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 24.06.2017 року відносно позивача було складено адміністративний протокол, відповідно до якого о 01 годині 40 хвилин в місті Бахмут Донецької області по вулиці Ювілейній навпроти будинку №67 позивач керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння. Від огляду відмовився, про що у відділенні поліції, куди його було доставлено, було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Будь-яких інших протоколів позивач не підписував. Дійсно 24.06.2017 року позивач та його друзі приблизно о 01 годині 40 хвилин знаходилися по вул. Ювілейній біля точки швидкого харчування «Четверги» та вживали спиртні напої. До них підїхали співробітники поліції, перевірили документи, у позивача документів з собою не було, його відвезли до відділення поліції де і було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він відмовився від проходження огляду. Він одразу повідомив співробітників поліції, що не керував транспортним засобом, тому й відмовився від огляду, оскільки дійсно був пяний та не заперечував цього, натомість в протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено, що позивач керував транспортним засобом. Відповідно постанови Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21.08.2017 року по справі 2219/7011/17 провадження по справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП було закрито, у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Постановою встановлено, що позивач не керував транспортним засобом.

01.12.2017 року, коли позивач перебував у відрядженні йому подзвонили співробітники бухгалтерії підприємства та повідомили, що на адресу підприємства з виконавчої служби надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження на підставі постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом, без відповідних документів, яка передбачена ст. 126 КУпАП. Дійсно у нього немає водійського посвідчення категорії «В», а мається водійське посвідчення категорії «Д», але це також було предметом розгляду в суді справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Позивач зазначає, що відносно нього не складався адміністративний протокол за ст. 126 КУпАП, він його не бачив та не підписував. Вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України не перешкоджає розгляду позову.

За таких підстав суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по справі та на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

З урахуванням ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України, у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення, є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обовязків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності..

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд наголошує, що виклад інкримінованих правопорушнику діянь має бути гранично конкретизований, це означає, що у формулюванні адміністративного правопорушення повинні включатися всі ті дії (бездіяльність), які відповідають опису об'єктивної сторони адміністративного правопорушення в адміністративно-правовій нормі, в якій передбачена відповідальність за вчинення даного адміністративного правопорушення.

З оскаржуваної постанови серія БР №790961 вбачається, що 24.06.2017 року о 01 годині 40 хвилив в місті Бахмут по вулиці Ювілейній Поляков Антон Сергійович керував автомобілем без посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п. 2.1(а) ПДР України, тобто скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст.126 КУпАП, за що на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510,00 грн. (а.с.16).

Постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21.08.2017 року встановлено, що 24.06.2017 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що 24.06.2017 року о 01-40 в м.Бахмуті по вул. Ювілейній напроти будинку №67 водій керував автомобілем з явними ознаками алкогольного спяніння.(запах алкоголю з рота, нестійка хода). Від огляду за допомогою алкотестера та медичного огляду на визначення стану алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків. Вказаною постановою було закрито провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 138 КАС України, предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення, або які мають інше значення для вирішення справи та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При розгляді вказаної справи відповідачем не надано суду належних доказів, які б відповідали вимогам ст. 70 КАС України та доводили, що позивач дійсно вчинив адміністративне правопорушення, оскільки цей факт заперечується позивачем.

Пунктом 24Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно п.1 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень належить перевіряти, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Сторони в процесі повинні подати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. Однак, в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Обов'язок суб'єкта владних повноважень довести правомірність свого рішення в суді посилює його відповідальність при прийнятті рішень, вчиненні інших дій чи допущенні бездіяльності.

На підставі досліджених доказів, оцінивши кожний доказ окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв'язку, встановивши, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд вважає, що позов в частині визнання дій Інспектора з дорожнього нагляду сектору Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення та скасування даної постанови є обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню.

Разом з тим, вимога про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягає, оскільки таке питання вирішується за правилами, встановленими КУпАП та відповідно до ст. 105 КАС України не відноситься до компетенції суду загальної юрисдикції під час розгляду ним адміністративних справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 71, 160, 163 КАС України, ст. ст. 251, 293 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Інспектора з дорожнього нагляду сектору Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_2, щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 24.06.2017 року за ч. 2 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1.

Скасувати постанову Інспектора з дорожнього нагляду сектору Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення серії БР №790961 від 24.06.2017 року про накладення на ОСОБА_1, адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп. за правопорушення передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

В іншій части позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Н. . Фролова