Справа № 813/2967/17
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/11400/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючої судді Хобор Р.Б.

суддів: Попка Я.С., Сеника Р.П.,

з участю секретаря судового засідання Середюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2017 року у справі № 813/2967/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський", третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-розрахунковий центр" про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

19.08.2017 року позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський", третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-розрахунковий центр" про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2017 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" щодо не включення даних про поточний рахунок ОСОБА_1, № НОМЕР_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, відкритий в ПАТ «Банк «Михайлівський» до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах гарантованої суми.

Зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський включити інформацію про поточний рахунок ОСОБА_1, № НОМЕР_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в межах гарантованої суми 100905 грн. 82 коп.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржила Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський", яка покликаючись на те, що вказана постанова є незаконною та прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить постанову Львівського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обгрунтування апеляційної скарги вказує те, що суд порушив вимогу Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та неправомірно прирівняв до вкладу кошти, які залучені від позивача як позика до небанківської фінансової установи - товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-розрахунковий центр", де банк не виступав повіреним за відповідним договором.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла до висновку про те, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Михайлівський було укладено договір банківського рахунку з відкриттям на її ім'я поточного рахунку № НОМЕР_2 для зберігання грошей клієнта і здійснення його розрахунково - касового обслуговування за допомогою платіжних документів.

05.05.2016 року було укладено договір № 980-034-000233305 за типом договору «Капітал+» (Новий) виплатою процентів щомісячно щодо передачі у власність 100000 грн. на строк не більше 182 дні з виплатою 31,68% річних(стаття 1 договору).

В матеріалах справи наявний касовий ордер від 05.05.2016 року, яким підтверджується внесення на рахунок позивачем 100000 грн., які були передані ОСОБА_1 ТОВ «Інвестиційно- розрахунковим центром», про що свідчить платіжне доручення № 635082 від 05.05.2016 року.

В подальшому, на підставі рішення Правління Національного банку України від 23.05.2016 року № 14/БТ "Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних". Виконавчою дирекцією Фонду гарантування прийнято рішення від 23.05.2016 року № 812 "Про затвердження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку", яким розпочато процедуру виведення ПАТ "Банк Михайлівський" з ринку, шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 23.05.2016 року до 22.06.2016 року.

13.06.2016 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування прийнято рішення №991 "Щодо продовження строку тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський", відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації в ПАТ "Банк Михайлівський" з 23.06.2016 року до 22.07.2016 року. Уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Банк Михайлівський" призначено Ірклієнка Ю.П.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України № 124-рш від 12.07.2016 року "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський", Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення № 1213 від 12.07.2016 року, згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" з 13.07.2016 року по 12.07.2018 року включно, призначено Уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський" Ірклієнку Ю.П. строком на два роки з 13.07.2016 року по 12.07.2018 року.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1702 від01.09.2016 року було змінено Уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський", призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський" Волкову О.Ю. з 05.09.2016 року.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 265 від 24.01.2017 року делеговані повноваження Уповноваженої особи Фонду Волкову О.Ю. з 25.01.2017 року, які визначені ст.ст. 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Позивачка двічі зверталася до відповідача із заявами від 23 грудня 2016 року та від 21.06.2017 року із проханням включити інформацію про неї до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб,однак як вбачається з відповіді Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб їй було відмовлено.

Оцінюючи правовідносини, що виникли між сторонами апеляційний суд виходить з наступних міркувань.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначення повноважень та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року.

В підпункті 4 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката. Уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку. (підпункт 17 ч. 1.ст. 2 цього ж Закону ).

Згідно з ч.1 ст.3 вищевказаного Закону Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 4 Закону України "Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб" основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 26 того ж Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Частиною 1 ст. 27 Закону України "Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб" передбачено, що Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з пунктом 6 розділу ІІІ положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за №1548/21860 (далі - Положення) протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

З системного тлумачення норм законодавства вбачається, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: 1) складання уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників загального реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду загального реєстру.

Таким чином, питання про включення чи виключення з реєстру вкладників вирішується до моменту закінчення тимчасової адміністрації та прийняття рішення про ліквідацію банку.

В силу положень частини 2 статті 38 Закону України "Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб" протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

З наведених положень Закону України "Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб" вбачається, що перевірка правочинів на предмет їх нікчемності повинна бути проведена протягом дії тимчасової адміністрації у банку.

Натомість, Порядок виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення, затверджений рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 826 від 26.05.2016 року та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15 червня 2016 року за № 863/28993 (далі Порядок №826), розширив повноваження Фонду щодо перевірки правочинів на предмет нікчемності на період процедури ліквідації банку.

Так, відповідно до пункту 5 розділу ІІ наведеного Порядку № 826 перевірка правочинів (договорів) на предмет нікчемності проводиться Комісією у період здійснення Фондом тимчасової адміністрації банку.

У разі необхідності проведення перевірки протягом процедури ліквідації банку така перевірка повинна бути завершена не пізніше шести місяців з дня початку процедури ліквідації банку. За рішенням виконавчої дирекції Фонду перевірку може бути продовжено, але не більше, ніж на шість місяців.

Проаналізувавши зазначене, апеляційний суд приходить висновку про те, що норми підзаконного нормативно-правового акту суперечать вимогам Закону України "Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб", оскільки обмежують визначене законом право фізичної особи на своєчасне одержання коштів за вкладом після початку процедури ліквідації банку та наділяють додатковими повноваженнями Комісію з перевірки правочинів. Фактично перевірка правочинів на предмет їх нікчемності може тривати протягом року з моменту початку процедури ліквідації банку, що є неприпустимим.

В силу положень пункту 1 частини 1 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов'язки громадянина.

Частина 3 статті 22 Конституції України передбачає, що при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що обмеження виплати коштів за договором позивачки у період ліквідації банку суперечить вимогам Закону України "Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб", а уповноважена особа Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський", допускаючи таке обмеження та не включаючи позивачку до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, діяв з перевищенням наданих йому повноважень.

Правові підстави для визнання нікчемними правочинів (у тому числі договорів) неплатоспроможного банку вказані у частині 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Так, правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Із змісту статті 228 ЦК України апеляційний суд приходить до висновку, що цивільні правочини, які порушують публічний порядок є нікчемними відповідно до статті 228 ЦК України, що дає право застосувати до сторін правові наслідки, передбачені статті 216 ЦК України.

При кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією із сторін.

Для прийняття рішення зі спору необхідно встановлювати, у чому виявилась завідомо суперечна інтересам держави і суспільства мета укладення угоди, і хто з її учасників мав намір на досягнення цієї мети. За відсутності таких доказів наявність умислу у юридичної особи та фізичної особи не може вважатись установленою.

Згідно зі ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до п.п. 1.24, 1.30 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" переказ коштів (далі - переказ) - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі; платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

З матеріалів справи слідує, що 05 травня 2016 року між позначкою та ПАТ "Банк Михайлівський" був укладений договір № 980-034-000233305 банківського рахунку "Капітал +" (Новий) (з виплатою процентів щомісячно), відповідно до якого на ім'я позивача було відкрито поточний рахунок НОМЕР_3. На цей рахунок позивачкою було внесено 100000,00 грн. В матеріалах справи наявний касовий ордер від 05.05.2016 року, яким підтверджується внесення на рахунок позивачем 100000 грн., які були передані ТОВ «Інвестиційно-розрахунковим центром» ОСОБА_1 про що свідчить платіжне доручення № 635082 від 05.05.2016 року.

Повідомленням про нікчемність правочину № ЗГ1/10304 від 24 січня 2016 року відмовлено позивачці у включенні її до переліку вкладників ПАТ "Банк Михайлівський", які мають право на відшкодування вкладів за рахунок коштів Фонду у зв'язку з тим, що транзакції, здійснені ТОВ "Інвестиційно - розрахунковий центр" 05 травня 2016 року на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 (перерахування коштів на суму 100000,00 грн. і процентів в сумі 905.82 грн.) є нікчемними. Підставою нікчемності зазначено положення статей 215 Цивільного кодексу України, пунктів 7-9 частини 3 статті 38 Закону № 4452-VI(a.c.23-24).

Разом з тим, будь-якого рішення про визнання нікчемними договорів банківського вкладу або рахунку Уповноваженою особою Фонду не приймалось, відповідного судового рішення про визнання недійсним договору банківського рахунку матеріали справи не містять.

Колегія суддів зазначає, що відповідач повідомленням про нікчемність правочину № ЗГ1/10304 від 24 січня 2016 року фактично визнав нікчемною розрахункову банківську операцію з перерахування коштів з одного рахунку на інший. На дату запровадження в ПАТ "Банк Михайлівський" тимчасової адміністрації кошти, які позивачка передала в власність ТОВ "Інвестиційно - розрахунковий центр" на умовах договору від 05 травня 2016 року вже обліковувалися на її розрахунковому рахунку в банку (№ НОМЕР_2), а тому ТОВ "Інвестиційно - розрахунковий центр" повернуло їх їй разом з нарахованими процентами.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що в розумінні ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" позивачка є вкладником ПАТ "Банк Михайлівський", а кошти, які надійшли для неї як вкладника за договором банківського рахунку від 05 травня 2016 року, в розумінні тієї ж статті, є вкладом, на який поширюються гарантії, передбачені ст. 26 цього Закону.

Враховуючи вищенаведене, посилання відповідача на положення пунктів 7-9 ч. З ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та на положення ст. 215 Цивільного кодексу України як на правову підставу для визнання зазначених вище транзакцій нікчемними, є необгрунтованими.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" щодо не включення даних про поточний рахунок позивачки № НОМЕР_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, відкритий в ПАТ «Банк «Михайлівський» до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «Банк Михайлівський» та зобов'язання відповідача включити рахунок позивача до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ "Банк Михайлівський" за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Крім цього апеляційним судом встановлено те, що судом першої інстанції визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" щодо не включення даних про поточний рахунок ОСОБА_1, № НОМЕР_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, відкритий в ПАТ «Банк «Михайлівський» до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «Банк Михайлівський», однак в рішенні суду першої інстанції допущено описку, а саме не зазначено те, що дані про поточний рахунок ОСОБА_1, № НОМЕР_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, відкритий в ПАТ «Банк «Михайлівський» слід включити до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «Банк Михайлівський».

Вказана описка на висновки суду першої інстанції не впливає, тому апеляційний суд не знаходить підстав для скасування правильного по суті рішення суду першої інстанції, однак, суд першої інстанції зобов'язаний виправити вищевказану описку в порядку, передбаченому ст. 169 КАС України після повернення справи до суду першої інстанції.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і в повному обсязі встановив обставини справи, прийняв обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2017 року у справі № 813/2967/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Я. С. Попко
Р. П. Сеник

Повний текст судового рішення виготовлено 15.12.2017 року.