Справа № 815/4619/17
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2017-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4619/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року

11 год. 00 хв.

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Аракелян М.М.

За участю секретаря - Гуманенко В.О.

За участю сторін:

Від позивача: Селіванов С.А. - за довіреністю

Від відповідача: не з'явився

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ ДИСТРИБУЦІЙНИЙ ЦЕНТР" до Одеської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,-

ВСТАНОВИВ:

Судом розглядається справа за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ ДИСТРИБУЦІЙНИЙ ЦЕНТР", в якому позивач просить визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UА500060/2017/000034/2 від 06.06.2017, картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500060/2017/00074 Одеської митниці ДФС.

В обґрунтування позовних вимог позивач - ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ ДИСТРИБУЦІЙНИЙ ЦЕНТР" (далі - Товариство) зазначив, що митним органом безпідставно прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару, якими було здійснено коригування митної вартості товару, в результаті чого вартість товару збільшилася на 13262,7 дол. США. При прийнятті оскаржуваного рішення митний орган послався на п.10 ч.2 ст.58 МК України, зважаючи на те, що використані декларантом відомості не підтверджені документально, тому на підставі ч.3 ст.58 МК України застосовано другорядні методи, визначені ч.2 ст.57 МК України. При цьому документи, які підтверджували визначення факту договірної ціни були надані відповідачу у необхідному обсязі. Відповідач не надав жодного доказу того, що Товариством занижено митну вартість товарів, що ввозилися на територію України; не навів фактів передбачених ч.1 ст.58 Митного кодексу України, які унеможливлюють застосування основного методу при митному оформленні товару; не обґрунтував невизнання заявленої декларантом митної вартості на підставі вже поданих документів, що підтверджує необґрунтованість оскаржуваних рішення про коригування митної вартості та картки відмови.

Представник відповідача в судове засідання 12.12.2017р.не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно наданих до суду заперечень проти адміністративного позову, відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зважаючи на те, що за результатом проведеної шляхом електронного листування консультації між митним органом та декларантом було обрано другорядний метод визначення митної вартості - щодо подібних (аналогічних) товарів. Митна вартість оцінюваних товарів визначена з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі. В результаті проведеного аналізу баз даних ПІК «Інспектор-2006» та ЄАІС ДФС встановлено, що рівень митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим. Зважаючи на правомірність оскаржуваних рішення та картки відмови, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення з огляду такого.

Судом встановлено, що 06.06.2017 декларантом позивача - ТОВ «Таніт» для здійснення митного оформлення товару «Механічні пристрої для зрошування, що використовуються в сільському господарстві - Кругова буксируємо зрошувальна дощувальна система: модель «Reinke E2085/E2065-G 4WD Center Pivot Urrigation System» - 1 од. Поставляється без дизельного двигуна. Складається з 7-ми секцій (прольотів), 7-ми пресувальних опор з арочним каркасом, однієї центральної стаціонарної опори з панеллю керування та додатковим крилом дополива кутів для зрошення більшого обсягу посівних площ. Довжина системи 419 м. Серійний номер 0317-69179-2085/2065 TOW Нова, рік виробництва 2017. Торгівельна марка "Reinke". Виробник Reinke Manufacturing Company, Inc., країна виробництва: США» до Одеської митниці ДФС подано митну декларацію № UA500060/2017/007569, в якій задекларовано митну вартість товару на рівні 2,975 дол. США за кг нетто.

За результатами опрацювання зазначеної декларації Товариству було направлено запит, відповідно до якого позивачу запропоновано надати додаткові документи для підтвердження митної вартості товару, так як подані декларантом документи мали розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

На виконання запиту Товариством були направлені митному органу переклад експортної декларації, прайс-лист Reinke Manufacturing Company, Inc., лист-роз'яснення № ДСИ/2017/000371 від 06.06.2017.

За результатами розгляду поданих декларантом документів, відповідно до ч.1 ст.55 МК України митним органом було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UА500060/2017/000034/2 від 06.06.2017. Також згідно ч.6 п.2 ст.54 МК України Одеською митницею ДФС була складена картка відмови № UA500060/2017/00074 в митному оформленні товару за митною декларацією UA500060/2017/007569.

На думку позивача, означеним рішенням митного органу, в результаті чого митна вартість товару збільшена на 13262,70 дол. США, суттєво порушено його права та інтереси.

Зі змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів № UА500060/2017/000034/2 від 06.06.2017 вбачається, що до митного оформлення на підтвердження митної вартості товару декларантом були надані: зовнішньоекономічний договір від 10.01.2017 № RE-UDC-17, рахунок-фактура (інвойс) від 29.03.2017 № 170224А/1 та інші документи, які містили розбіжності. Зокрема, згідно п.2.8 зовнішньоекономічного договору від 10.01.2017 № RE-UDC-17 визначено, що витрати на тару та пакування включені у вартість товару, проте у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару. Крім того, відповідно до доповнення № 2 до вказаного договору від 27.02.2017 умовою оплати за товар є 100% передоплата, але згідно наявних банківських документів №№ 55, 57, 59 неможливо визначити, яка саме була переведена сума за дану поставку товару, оскільки в примітках є посилання на додатки 1, 2 та 5 до зовнішньоекономічного договору. На підставі викладеного згідно п.3 ст.53 МК України Товариству було запропоновано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи: копію митної декларації країни відправлення (з перекладом на українську мову); висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; каталоги, специфікації, прайс-листи; виписку з бухгалтерської документації. Також в рішенні зазначено, що 06.06.2017 декларантом Товариства було надіслано повідомлення № 123, де не було надано вагомих роз'яснень стосовно усіх виявлених розбіжностей у поданих документах та додатково повідомлено про надання специфікації на модель, переклад митної декларації та прайс-лист. У наданому перекладі експортної декларації відсутня інформація щодо вартості товару «Reinke E2085/E2065-G 4WD Center Pivot Urrigation System» та відсутнє посилання на номер інвойсу та контракту, що унеможливлює ідентифікацію поставки товару за даним документом.

Судом встановлено, що керівнику Одеської митниці ДФС начальник відділу ЗЕД Товариства направлено лист вих. № ДСИ/2017/000371, згідно якого, виходячи з індивідуальних потреб клієнта та характеристик наданого поля, кожна дощувальна система розраховується окремо та має свій неповторний дизайн, специфікацію комплектуючих запчастин та опцій. Цінова політики систем з однаковою довжиною може відрізнятись в залежності від наявності/відсутності наступних параметрів: опція буксирування; опція розвороту; кінцева пушка; дизель генератор (декілька моделей); насосна станція; голівки гідрантів; норма виливу; фертигаційний вузол; довжина та діаметр труб спанів та ін.

За результатом проведеної консультації шляхом обміну електронним повідомленнями між митним органом на декларантом по товару № 1 було обрано метод визначення митної вартості за ціною щодо подібних (аналогічних) товарів. В митному органі наявна інформація щодо вартості операцій з подібними (аналогічними) товарами, тому відповідно до ст. 60 МК України застосовано метод за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних ПІК «Інспектор» та ЄАІС ДФС та встановлено, що рівень митної вартості товару 1 є більшим (МД від 26.05.2017 № UA500060/2017/006780) та становить 3,796 дол. США нетто, - ніж заявлено декларантом, - 2,975 дол. США/ кг нетто. Декларанту роз'яснено, що згідно з п.3 ст. 52 МК України він має право на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом ДФС; у разі незгоди декларанта з рішенням митного органу ДФС про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х МК України в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до ст. 55 МК України. Також роз'яснено право на оскарження рішення про коригування заявленої митної вартості.

З наданих сторонами доказів убачається, що на адресу Товариства надійшов вантаж відповідно до додатку № 2 до контракту: 1) зрошувальна кругова система Reinke E2085/E2065-G, загальна довжина 547,4 м; 2) зрошувальна кругова система Reinke Е2085/E2065-G 4WD, загальна довжина 419 м; 3) зрошувальна кругова система Reinke Е2085/E2065-G 4WD Maxigator, загальна довжина 524 м, згідно інвойса № 170224А/1 від 29.03.2017 у трьох контейнерах згідно коносаменту № 12960757 від 25.04.2017.

Сплата коштів здійснювалася за різні товари, що підтверджується платіжними дорученнями № 55 від 09.03.2017, № 56 від 14.03.2017, № 57 від 15.03.2017, № 59 від 27.03.2017, але в межах одного контракту від 10.01.2017 № RE-UDC-17. Експортна декларація зроблена на загальну суму цієї поставки.

Згідно з п.1.2. контракту № RE-UDC-17 від 10.01.2017 найменування товару, ціна, кількість, умови поставки згідно ІНКОТЕРМС 2010, умови оплати та валюта вказані в Додатках по кожній партії постачаємого Товару до даного Договору.

З огляду на матеріали справи, в додатку № 2 від 27.02.2017 до контракту № RE-UDC-17 від 10.01.2017 (а.с.120) під № 1 зазначено найменування товару: Reinke E2085/E2065-G 4WD Center Pivot Irragation System, total length 419 m / оросительная круговая система Reinke E2085/E2065-G 4WD, общая длина 419 м, що відповідає номенклатурі товару за № UA500060/2017/007569, в якій задекларовано митну вартість товару на рівні 2,975 дол. США за кг нетто. В додатку 2 до контракту зазначено ціну за цю одиницю товару - 48095,84 дол. США. Умови поставки CIP Одеса. Оплата за товар здійснюється за кожну окрему поставлену партію товару шляхом 100% передплати загальної вартості товару.

Згідно з платіжним дорученням № 55 від 09.03.2017 кошти на загальну суму 137000 дол. США сплачені за поставку товару згідно додатку № 1 до контракту - 73213 дол. США; за поставку товару згідно додатку № 2 до контракту (про поставку товару - Reinke E2085/E2065-G 4WD Center Pivot Irragation System, total length 419 m / оросительная круговая система Reinke E2085/E2065-G 4WD, загальна довжина 419 м, що відповідає номенклатурі товару за № UA500060/2017/007569; а також двох інших зрошувальних кругових систем: Reinke E2085/E2065-G, загальна довжина 547,4 м; Reinke Е2085/E2065-G 4WD Maxigator, загальна довжина 524 м) - 63787 дол. США.

Таким чином, в складі платіжного доручення № 55 від 09.03.2017 сплачено кошти за поставку товару - Reinke E2085/E2065-G 4WD Center Pivot Irragation System, total length 419 m / Reinke E2085/E2065-G 4WD, загальна довжина 419 м, що відповідає номенклатурі товару за МД № UA500060/2017/007569, в сумі 48095,84 дол. США, що також відповідає ціні, зазначеній в інвойсі № 170224А/1-1 від 29.03.2017, в якому зазначено товар - Reinke E2085/E2065-G 4WD, загальна довжина 419 м, що відповідає номенклатурі товару за № UA500060/2017/007569.

Позивачем надані суду додатки 1,2,5 до Контракту, копії яких залучені до матеріалів справи.

У відповідності до МК України, згідно з яким контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, Одеською митницею здійснено контроль правильності визначення митної вартості товарів, в ході якого встановлено, що подані декларантом документи на підтвердження заявленої митної вартості містять розбіжності.

Митним кодексом України встановлено, що митному контролю підлягають усі товари і транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України. Митний контроль передбачає проведення митними органами мінімуму митних процедур, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи. Обсяг процедур та порядок їх застосування визначаються відповідно до Митного кодексу України та інших нормативно-правових актів, а також міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщується через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України).

У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів та надані документи, що підтверджують зазначене.

Відповідно до частин 1-3 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частин 2-7 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (ч. 2).

Другою частиною статті 53 Митного кодексу України визначено перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, а третя частина цієї ж статті передбачає, що якщо документи, зазначені у частині другій статті 53, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним ба на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) документи.

Відповідно до статті 55 Митного кодексу України письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Якщо митний орган протягом строку, зазначеного у частині дев'ятій цієї статті, не надає обґрунтованої відмови у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів, вважається, що декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість товарів визначено правильно. У такому випадку митний орган скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості, а надана фінансова гарантія повертається (вивільняється) у порядку та строки, визначені цим Кодексом.

В даному випадку постачальник компанія Reinke Manufacturing Company виставляла позивачу інвойси згідно додатку № 2 до контракту: інвойс № 170224А/1-1 від 29.03.2017 на зрошувальну кругову систему Reinke Е2085/Е2065-G 4WD довжиною 419 м. вартістю 48095,84 дол. США; інвойс № 170224А/1-2 від 29.03.2017 на на зрошувальну кругову систему Reinke Е2085/Е2065-G довжиною 547 м. вартістю 57150,84 дол. США; інвойс № 170224А/1-3 від 29.03.2017 на на зрошувальну кругову систему Reinke Е2085/Е2065-G 4WD довжиною 524 м. вартістю 85506,32 США, а всього 190753 дол. США.

Загальна сума за платіжними дорученнями №№ 55, 56, 57 та 59 в розмірі 266369,55 дол. США відповідає вартості товарів згідно з додатками №№ 1, 2, 5 до контракту. При цьому при перерахуванні коштів по вказаним платіжним дорученням позивач вказував, які саме поставки та по яким додаткам до контракту оплачуються.

Сума, яка була сплачена згідно із вищевказаним платіжними дорученнями №№ 55, 56, 57 та 59 співпадає з загальною вартістю імпортованих товарів, зазначеною у інвойсах. Також встановлено, що платіжне доручення № 55 від 09.03.2017 на суму 137000 дол. США містить посилання на номер контракту, номери № 1 та № 2 додатків (в складі якого одна з систем, що була подана до оформлення за МД № UA500060/2017/007569) до контракту, реквізити покупця та продавця, а отже в повній мірі ідентифікує господарську операцію з поставки товару та дозволяє визначити митну вартість поставленого товару.

Суд також наголошує на безпідставності посилання митного органу в обґрунтування необхідності витребування додаткових документів на непідтвердження позивачем вартості пакування.

Так, згідно п.8.2 контракту упаковка складається з поліетиленових пакетів та є складовою вартістю зрошувальних систем відповідно до інвойсів.

За вказаних обставин та викладених вище домовленостей між позивачем та постачальником вартість пакування не є витратами, які понесені покупцем, у зв'язку з чим не є такими, що включаються до митної вартості товару.

Враховуючи викладене, позивачем для митного оформлення було надано всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару: зовнішньоекономічний договір від 10.01.2017 № RE-UDC-17, доповнення до вказаного договору № 2 від 27.02.2017, рахунок-фактура (інвойс) від 29.03.2017 № 170224А/1, сертифікат якості б/н від 29.03.2017, пакувальний лист б/н від 29.03.2017, рахунок-проформа № 170224А/1-1 від 29.03.2017, коносамент Е12960757 від 25.04.2017, автотранспортна накладна № 1950 від 02.06.2017, сертифікат про походження товару № ЕС001098787 від 04.05.2017, банківські платіжні документи № 55 від 09.03.2017, № 56 від 14.03.2017, № 57 від 15.03.2017, № 59 від 27.03.2017, страховий поліс W000598904 від 25.04.2017, договір про надання послуг митного брокера № 0013 від 15.11.2016, акт зважування від 03.06.2017, довідка УкрЦВТ від 29.05.2017, копія митної декларації країни відправлення № 470795187 від 05.04.2017.

Частиною третьою статті 53 МК встановлено обов'язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з положенням частини четвертої вказаної статті, у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Відповідно до частини першої статті 54 МК контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

В постановах від 15.10.2013 у справі N 21-270а13 та від 22.10.2013 у справі N 21-342а13 Верховний Суд України за результатами аналізу Митного кодексу України 2002 року (втратив чинність 01.06.2012) зазначає, що підставою для витребовування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості може бути наявність в спеціалізованих програмно-інформаційних комплексах Єдиної автоматизованої системи Держмитслужби (далі - ЄАС) інформації про іншу митну вартість ідентичних або аналогічних товарів.

Аналогічної позиції дотримується наразі і Вищий адміністративний суд України під час перегляду справ про скасування рішень про коригування митної вартості, прийнятих вже на підставі норм Митного кодексу України 2012 року.

Наприклад, в ухвалах від 30.01.2014 у справі N К/800/41272/13 та від 17.12.2013 у справі N К/800/28635/13 Вищий адміністративний суд України зазначає, що аналіз норм Митного кодексу України 2012 року дає підстави вважати, що контроль правильності обчислення декларантом митної вартості може здійснюватися, в тому числі, шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, тобто з використанням ЄАС, яка містить відповідну інформацію.

При цьому суд вважає, що розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.

Верховний Суд України вже неодноразово (постанова № 21-127а15 від 31.03.2015) зазначав, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Згідно з положеннями статті 57 МК визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 МК за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з пунктом 2 параграфу (a) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Відповідно до пункту 2 параграфу (b) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи аналогічний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції.

Згідно з пунктом 2 параграфу (c) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до параграфу (b) цього параграфа, оцінка для митних цілей повинна базуватися на найближчому еквіваленті такої вартості, який можна визначити.

Відповідно до частини 6 статті 54 Митного кодексу України 2012 року підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю є виключно наявність обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/ або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

Правильному застосуванню вказаної норми може сприяти розуміння правової позиції Верховного Суду України, висловленої ним в постанові від 01.10.2013 у справі N 21-354а13.

У вказаній постанові Верховний Суд України дійшов висновків, що сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

В разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому в даному випадку митним органом використано МД від 26.05.2017 № UA500060/2017/006780, що не відповідає вищевказаним нормативним приписам Митного кодексу України.

Більш того, згідно наданого позивачем до митного органу роз'яснення № ДСИ/2017/000371 від 06.06.2017, кожна дощувальна система розраховується окремо та має свій неповторний дизайн, специфікацію комплектуючих запчастин та опцій, а цінова політики систем з однаковою довжиною може відрізнятись в залежності від наявності/відсутності кількох опцій, у зв'язку із чим взяття за основу митної вартості за МД від 26.05.2017 № UA500060/2017/006780 позбавлено будь-якого сенсу, оскільки товар не був аналогічним (подібним), так як кожна система зрошування є унікальною із відповідно визначеною вартістю.

Вирішуючи спір, суд враховує, що Одеська митниця ДФС не довела, що подані позивачем для визначення митної вартості товару документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Ні в рішенні про коригування митної вартості, ні в письмових запереченнях до позову не обґрунтовано, чому наданих документів недостатньо для визначення митної вартості товару. Митницею не доведено наявність обґрунтованих сумнівів щодо достовірності поданих декларантом відомостей щодо ціни товару, а тому відомості про митну вартість є об'єктивними, та такими, що піддаються обчисленню і підтверджуються документально.

Будь-яких інших доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору, митним органом під час судового розгляду не надано.

При цьому митним органом не було спростовано контрактну ціну оцінюваних товарів, як і не доведено об'єктивну неможливість і неспроможність відповідача визначити на підставі наданих позивачем документів зазначену ціну товарів, а також рівень митної вартості товарів за ціною договору за правилами, визначеними у ст. 58 Митною кодексу України. Відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Покладені ж в основу рішень про коригування митної вартості та заперечень проти адміністративного позову доводи митного органу визнаються судом необґрунтованими та недостатніми для висновку про непідтвердження вартості товару за ціною договору.

Поряд із тим, судом встановлено, що надані позивачем до митниці документи на підтвердження вартості товару не містять розбіжностей, які б не підтверджували числові значення складових митної вартості товарів, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу, що свідчить про порушення митним органом передбаченого ст.57 Митного кодексу України порядку визначення митної вартості товару.

Відповідно до ч.1 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов'язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Проаналізувавши обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що митним органом в порушення приписів вищенаведених норм було необґрунтовано відмовлено у прийнятті митної декларації, митному оформленні товарів, а рішення про коригування митної вартості прийнято відповідачем в порушення норм Митного кодексу України, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення, у зв'язку із чим адміністративний позов підлягає задоволенню.

Позивачу у відповідності до ч.1 ст.94, ч.1 ст.98 КАС України належить присудити за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Одеської митниці ДФС судові витрати відповідно до задоволених вимог, а саме 3200грн. сплаченого при поданні адміністративного позову судового збору.

Керуючись ст.ст.94, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ ДИСТРИБУЦІЙНИЙ ЦЕНТР" до Одеської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA500060/2017/000034/2 від 06.06.2017 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500060/2017/00074 Одеської митниці ДФС.

Стягнути з Одеської митниці ДФС за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКИЙ ДИСТРИБУЦІЙНИЙ ЦЕНТР» суму сплаченого судового збору в розмірі 3200 (три тисячі двісті) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 18.12.2107р.

Суддя М.М. Аракелян

.