Справа № 822/3257/17
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/3257/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року м. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіБлонського В.К.
при секретаріВарченко В.В.
за участі: представника позивача представника відповідачаОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_5 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в Хмельницький окружний адміністративний суд з позовною заявою до відповідача, в якій просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області щодо відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Новосілецької сільської ради за межами населеного пункту, оформлені листом № М-28006/0-14814/6-17 від 10.11.2017 року;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області надати ОСОБА_5 дозвіл на виготовлення проекту землеустрою для передачі земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га за межами населених пунктів Новосілецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в серпні 2017 року зверталася до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області із заявою, в якій просила надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2,0 га, з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту с. Літки Новосілецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області.

Вказує, що листом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17.08.2017 року № М-20123/0-11839/6-17 їй було відмовлено у задоволенні заяви, з обгрунтуванням, що зазначена земельна ділянка перебуває в користуванні третіх осіб. Також Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області пропонувало надати підтверджуючі документи про право користування даною земельною ділянкою (рішення сесії місцевої ради/архівних витяг).

Зазначає, що вказана відмова оскаржена нею в судовому порядку.

Так, Хмельницький окружний адміністративний суд постановою від 18.10.2017 року у справі № 822/2605/17 за позовом ОСОБА_5 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, третя особа на стороні відповідача - Новосілецька сільська рада Деражнянського району Хмельницької області, про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити дії, позов задоволив частково. Визнав протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області щодо відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Новосілецької сільської ради Деражнянського району за межами населеного пункту та зобов'язав Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_5 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га за межами населених пунктів Новосілецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, у задоволенні решти позовних вимог відмовив.

01.11.2017 року позивач звернулася до відповідача із заявою, в якій з врахуванням постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.10.2017 року у справі № 822/2605/17, просила повторно розглянути заяву ОСОБА_5 про надання їй дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2 га, з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту с. Літки Новосілецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області.

Листом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 09.11.2017 року № М-29531/0-14719/6-17 їй було відмовлено у задоволенні заяви, з обгрунтуванням, що запитувана земельна ділянка з приводу якої заявник звернулась знаходиться в масиві поблизу с. Літки та використовується жителями для городництва. Усі приватизовані земельні ділянки в даному масиві не перевищують площу 0,6285 га, тому для задоволення вказаної заяви потрібно повторно надати підтверджуючі документи про право користування даною земельною ділянкою (рішення сесії місцевої ради/архівних витяг). Запропоновано повторно звернутися до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області із заявою до якої будуть долучені підтверджуючі документи.

Листом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 10.11.2017 року № М-280006/0-14814/6-17 позивачу було відмовлено у задоволенні заяви з аналогічних підстав.

На думку позивача, відмова Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області є протиправною, прийнята з порушенням вимог чинного законодавства України, яке регулює питання передачі земельної ділянки у власність громадянам із земель сільськогосподарського призначення, а тому звернулась із вказаним позовом до суду.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та надав суду пояснення за змістом адміністративного позову.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, та надав суду пояснення відповідно до письмових заперечень, поданих на даний адміністративний позов, в яких просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, з підстав викладених у таких запереченнях.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що в серпні 2017 року позивач зверталася до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області із заявою, в якій просила надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 2,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Новосілецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області.

Листом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17.08.2017 року № М-20123/0-11839/6-17 позивачу було повідомлено про те, що земельна ділянка, стосовно якої звернулася позивач, перебуває в користуванні третіх осіб та запропоновано повторно звернутися до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області із заявою, до якої необхідно додати підтверджуючі документи про право користування даною земельною ділянкою (рішення сесії місцевої ради/архівний витяг).

Таку відмову позивач оскаржила до Хмельницького окружного адміністративного суду.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.10.2017 року по справі № 822/2605/17 вирішено позов задовольнити частково, визнано протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області щодо відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Новосілецької сільської ради Деражнянського району за межами населеного пункту та зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_5 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га за межами населених пунктів Новосілецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вказана постанова суду набрала законної сили 06.11.2017 року.

Згідно частини 1 статті 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

01.11.2017 року, на виконання вказаної постанови Хмельницького окружного адміністративного суду № 822/2605/17 від 18.10.2017 року, позивач звернулася до відповідача із заявою, в якій просила повторно розглянути заяву ОСОБА_5 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2 га, з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту с. Літки Новосілецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області.

Листом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 09.11.2017 року № М-29531/0-14719/6-17 їй було відмовлено у задоволенні заяви, з обгрунтуванням, що запитувана земельна ділянка з приводу якої заявник звернулась знаходиться в масиві поблизу с. Літки та використовується жителями для городництва. Усі приватизовані земельні ділянки в даному масиві не перевищують площу 0,6285 га, тому для задоволення вказаної заяви потрібно повторно надати підтверджуючі документи про право користування даною земельною ділянкою (рішення сесії місцевої ради/архівних витяг). Запропоновано повторно звернутися до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області із заявою до якої будуть долучені підтверджуючі документи.

Листом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 10.11.2017 року № М-280006/0-14814/6-17 позивачу відмовлено у задоволенні заяви з аналогічних підстав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Пунктом 1 статті 22 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), визначено, що землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо) (ч. 2 ст. 22 ЗК України).

При цьому, пунктом "а" частини 3 статті 22 ЗК України визначено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до статті 33 ЗК України земельні ділянки, призначені для ведення особистого селянського господарства, можуть передаватися громадянам у користування юридичним особам України і використовуватися ними для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства без зміни цільового призначення цих земельних ділянок.

Частиною 4 статті 122 ЗК України визначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною 8 цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Пунктом "в" частини 3 статті 116 ЗК України визначено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених вказаним Кодексом.

Відповідно до частин 6, 7 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 вказаного Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 вказаного Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені зазначеною статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою для відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Виходячи з аналізу вказаних положень законодавства, суд вважає, що перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Наказом від 15.10.2014 року № 328 "Про введення в дію рішень колегії Держземагентства України від 14.10.2014", введено, зокрема, в дію рішення колегії Держземагентства України № 2/1 "Про обов'язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності", п.2 якого передбачено, начальникам головних управлінь Держземагентства в областях, м. Києві за зверненнями юридичних та фізичних осіб щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які не перебувають у їхньому користуванні, що надходитимуть з 15 жовтня 2014 року, забезпечити обов'язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою.

Також, згідно п.2.1, 2.3, 2.4 вказаного рішення передбачено під час розгляду клопотань про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності надсилати органам місцевого самоврядування (сільським, селищним, міським радам) за місцем розташування земельної ділянки запити про висловлення позиції щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, на підставі якої зазначені земельні ділянки можуть бути передані у власність або користування. У разі надходження у десятиденний строк від органу місцевого самоврядування мотивованих заперечень стосовно надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, які безпосередньо передбачені законом, зокрема частиною сьомою статті 118 та частиною третьою статті 123 Земельного кодексу України, відмовляти заявникові у задоволенні відповідного клопотання. У разі, якщо у десятиденний строк відповідний орган місцевого самоврядування письмово або за замовчанням погодив (не надав мотивованих заперечень) надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності або надав заперечення, які суперечать вимогам чинного законодавства, забезпечувати у встановленому порядку розгляд клопотань заявників з урахуванням зазначених обставин.

Отже, наказом Держземагентства України від 15.10.2014 року № 328 обов'язок щодо отримання позиції органу місцевого самоврядування щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою покладений на відповідача, і час отримання такої позиції обмежений 10-денним строком, а не на громадянина, який звернувся із заявою.

Згідно частини 1 статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2.0 гектара.

Таким чином, за результатами розгляду заяви позивача про надання дозволу на розроблення документації землеустрою, відповідач повинен був прийняти одне з таких рішень: про надання дозволу на розроблення відповідної документації із землеустрою, або про відмову у наданні відповідного дозволу із зазначенням причин відмови.

Підставою для відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Зазначений перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства є вичерпним.

В судовому засіданні встановлено, що до заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, позивач подав всі документи, передбачені нормами Земельного кодексу України, а саме: копію паспорта, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного коду, графічний матеріал з зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки.

Відповідач листом № М-28006/0-14814/6-17 від 10.11.2017 року відмовив позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, у зв'язку з тим, що запитувана земельна ділянка з приводу якої позивач звернувся знаходиться в масиві поблизу с. Літки та використовується жителями для городництва.

Однак матеріали справи не містять, а представником відповідача не надано суду доказів того, що земельна ділянка, на яку претендує позивач, використовується жителями с. Літки для городництва. Судом на підставі досліджених матеріалів справи такі обставини не встановлені, тому суд вважає, що посилання відповідача на те, що спірна земельна ділянка використовується жителями с. Літки для городництва є безпідставним і таким, що не відповідає дійсності.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 10.11.2017 року, яким відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_5 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для передачі земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га за межами населених пунктів Новосілецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, є обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Водночас надаючи оцінку вимогам позивача щодо зобов'язання Головного управління Держагеокадастру у Хмельницькій області надати ОСОБА_5 дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Новосілецької сільської ради за межами населеного пункту, суд зазначає, що відповідно до пункту 2 частини 2 статті 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Щодо доводів відповідача, що надання вказаного дозволу є виключною компетенцією та дискреційними повноваженнями Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, слід зазначити наступне.

У своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Аналогічна правова позиція з урахуванням висновків Верховного Суду України наведена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 19.05.2016 року у справі К/800/32729/15.

З огляду на наявність у суду права за умови задоволення вимог адміністративного позову прийняти рішення про зобов'язання відповідача вчинити певні дії, а також враховуючи протиправність дій суб'єкта владних повноважень - Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області щодо відмови позивачу у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Новосілецької сільської ради за межами населеного пункту, неодноразові звернення позивача до відповідача з одного і того ж питання щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2 га, з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту с. Літки Новосілецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, та безпідставні відмови в його наданні, суд доходить висновку, що позивачем обрано вірний спосіб захисту порушених прав, у зв'язку з чим вказана вимога також підлягає задоволенню.

У відповідності зі статтею 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статтей 11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За сукупністю наведених обставин суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов необхідно задовольнити.

Щодо клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням відповідачем рішення у цій справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Вказаній нормі кореспондують положення абзацу 6 пункту 4 частини 1 статті 163 КАС України, згідно з якими у резолютивній частині постанови суду може бути встановлений судом строк для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

З метою належного захисту порушених прав позивача, для забезпечення реального виконання рішення, суд вважає за необхідне задовольнити вказане клопотання позивача та встановити судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень, а саме зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області подати до 12.01.2018 року звіт про виконання постанови Хмельницького окружного адміністративного суду у справі № 822/3257/17.

Керуючись статтями 158-163, 167, 267 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 10.11.2017 року, яким відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_5 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для передачі земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га за межами населених пунктів Новосілецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області надати ОСОБА_5 дозвіл на виготовлення проекту землеустрою для передачі земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га за межами населених пунктів Новосілецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в місячний строк до 12.01.2018 року надати звіт про виконання судового рішення.

В повному обсязі постанова суду буде виготовлена 18.12.2017 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 18 грудня 2017 року

Суддя/підпис/В.К. Блонський
"Згідно з оригіналом" Суддя В.К. Блонський