Справа № 824/332/17-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/332/17-а

Головуючий у 1-й інстанції:

ОСОБА_1

Суддя-доповідач: ОСОБА_2

12 грудня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Полотнянка Ю.П. Курка О. П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

позивачів: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника відповідача: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 (позивач), ОСОБА_4 (позивач-2) звернулися до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні позивачі заперечували проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просили суд залишити її без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2017 року - без змін.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням IV сесії VІІ скликання Острицької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області Про розгляд заяви від 12.02.2016 р. № 06-04/16 відмовлено ОСОБА_3 у відведенні земельної ділянки для передачі безоплатно у приватну власність для ведення особистого селянського господарства (сінокіс) орієнтовною площею 2,0 га, у зв'язку з тим, що землі запасу для ведення особистого селянського господарства на території сільської ради відсутні, крім земель для пасовища, які мешканці використовують для потреб села (а.с. 23).

Листом від 17.06.2016 р. за №К-1207/0-1482/6-16 Головне управління Держгекадастру в Чернівецькій області відмовило в задоволенні заяви ОСОБА_3 стосовно надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства (сінокіс) орієнтовною площею 2,0 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення (пасовище) на території Острицької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області (за межами населеного пункту).

В обґрунтування відмовити, відповідач зазначив, що поле на якому розташована земельна ділянка поділено на земельні частки (паї) відповідно до схеми поділу земель колективної власності. Землі, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам на праві колективної власності не відносяться до земель державної власності сільськогосподарського призначення. Відтак, подані документи не відповідають вимогам ст. 122 Земельного кодексу України.

13.08.2016 р. ОСОБА_3 повторно звернувся до Головного управління Держгеокадастру в Чернівецькій області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки безоплатно у приватну власність для ведення особистого селянського господарства (сінокіс) орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення (пасовище) на території Острицької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області (за межами населеного пункту).

В заяві зазначено, що земельна ділянка розташована на території Острицької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області за межами населеного пункту в урочищі Бачура та межує із земельними ділянками за кадастровими номерами :01:002:0314 та :01:002:0312, яка на схемі позначена під № 5.

До заяви додано наступні документи: копія паспорту; копія довідки про присвоєння ідентифікаційного коду; копія довідки Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин; копія довідки Управління Держземагенства у м. Чернівці Чернівецької області; графічні матеріали, на яких зазначено місце розташування земельної ділянки (розміщення урочища Бачура на ортофотоплані із кадастровим поділом земель); графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (схема розподілу); копія витягу з рішення Острицької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області Про розгляд заяви; копія довідки відділу Держгеокадастру у Герцаївському районі Чернівецької області Про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями.

Листом від 21.09.2016 р. за №К-2410/0-2508/6-16 Головне управління Держгекадастру в Чернівецькій області відмовило в задоволенні заяви ОСОБА_3 стосовно надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства (сінокіс) орієнтовною площею 2,0 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення (пасовище) на території Острицької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області (за межами населеного пункту).

Відмова мотивована тим, що вищевказана земельна ділянка знаходиться в масиві де винесено рішення Острицької сільської ради про створення громадських пасовищ для потреб жителів с. Остриця, що згідно п. 3 ст. 83 Земельного кодексу України є неможливим для надання згаданого дозволу.

У зв'язку з отриманням двох відмов, які базуються на різних мотиваціях та є взаємно суперечливі, 31.10.2016 р. ОСОБА_3 звернувся із заявою до Головного управління Держгеокадастру в Чернівецькій області про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства (сінокіс) орієнтовною площею 2,0 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення (пасовище) на території Острицької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області (за межами населеного пункту).

В заяві також зазначено, що земельна ділянка розташована на території Острицької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області за межами населеного пункту в урочищі Бачура та межує із земельними ділянками за кадастровими номерами :01:002:0311 та :01:002:0312, яка на схемі позначена під № 5.

Крім того, в заяві позивач-1 вказав, що всі необхідні для вирішення даного питання документи двічі подавалися ним як додатки до попередніх заяв і знаходяться в розпорядженні Головного управління Держгеокадастру в Чернівецькій області, а тому просив їх дослідити і використати при вирішенні по суті даного звернення.

Листом від 08.12.2016 р. за №К-3366/0-3456/6-16 Головне управління Держгекадастру в Чернівецькій області відмовило в задоволенні заяви ОСОБА_3 стосовно надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення у власність безоплатно земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства (сінокіс) орієнтовною площею 2,0 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення (пасовище) на території Острицької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області (за межами населеного пункту).

Відмова мотивована тим, що сесією Острицької сільської ради від 24.05.2016 р. прийнято рішення про створення громадських пасовищ на масиві де позивачем зазначено бажане місце розташування. Оскільки вказане ним бажане місце розташування земельної ділянки знаходиться в масиві, по якому вже прийнято рішення щодо створення на ньому громадських пасовищ для потреб жителів с. Остиця, надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства (сінокіс) площею 2,0 га, суперечить вимогам п. 7 ст. 118 та п.3 ст. 83 Земельного кодексу України.

Згідно змісту листа-відмови від 08.12.2016 р. за №К-3366/0-3456/6-16, позивачу-1 також роз'яснення, що вказана відмова не порушує його право стосовно звернення до Головного управління Держгекадастру в Чернівецькій області про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення іншої земельної ділянки, як на території цієї ради, так в іншому місці за наявності вільних земельних ділянок.

Судом також встановлено, що рішенням IV сесії VІІ скликання Острицької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області Про розгляд заяви від 12.02.2016 р. № 08-04/16 відмовлено ОСОБА_4 у відведенні земельної ділянки для передачі безоплатно у приватну власність для ведення особистого селянського господарства (сінокіс) орієнтовною площею 2,0 га, у зв'язку з тим, що землі запасу для ведення особистого селянського господарства на території сільської ради відсутні, крім земель для пасовища, які мешканці використовують для потреб села.

Листом від 17.06.2016 р. за №К-1207/0-1482/6-16 Головне управління Держгекадастру в Чернівецькій області відмовило в задоволенні заяви позивача-2 стосовно надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства (сінокіс) орієнтовною площею 2,0 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення (пасовище) на території Острицької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області (за межами населеного пункту).

В обґрунтування відмовити, відповідач зазначив, що поле на якому розташована земельна ділянка поділено на земельні частки (паї) відповідно до схеми поділу земель колективної власності. Землі, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам на праві колективної власності не відносяться до земель державної власності сільськогосподарського призначення. Відтак, подані документи не відповідають вимогам ст. 122 Земельного кодексу України.

09.08.2016 р. позивач-2 повторно звернувся до Головного управління Держгеокадастру в Чернівецькій області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки безоплатно у приватну власність для ведення особистого селянського господарства (сінокіс) орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення (пасовище) на території Острицької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області (за межами населеного пункту).

В заяві зазначено, що земельна ділянка розташована на території Острицької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області за межами населеного пункту в урочищі Бачура та межує із земельними ділянками за кадастровими номерами :01:002:0314 та :01:002:0312, яка на схемі позначена під № 3.

До заяви додано наступні документи: копія паспорту; копія довідки про присвоєння ідентифікаційного коду; копія довідки Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин; копія довідки Управління Держземагенства у м. Чернівці Чернівецької області; графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (схема розподілу); копія витягу з рішення Острицької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області Про розгляд заяви; копія відповіді Головного управління Держгеокадастру Чернівецької області; копія довідки відділу Держгеокадастру у Герцаївському районі Чернівецької області Про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями.

Листом від 21.09.2016 р. за №Т-2411/0-2510/6-16 Головне управління Держгекадастру в Чернівецькій області відмовило в задоволенні заяви ОСОБА_4 стосовно надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства (сінокіс) орієнтовною площею 2,0 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення (пасовище) на території Острицької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області (за межами населеного пункту).

Відмова мотивована тим, що вищевказана земельна ділянка знаходиться в масиві де винесено рішення Острицької сільської ради про створення громадських пасовищ для потреб жителів с. Остриця, що згідно п. 3 ст. 83 Земельного кодексу України є неможливим для надання згаданого дозволу.

У зв'язку з отриманням двох відмов, які базуються на різних мотиваціях та є взаємно суперечливі, 31.10.2016 р. позивач-2 звернувся із заявою до Головного управління Держгеокадастру в Чернівецькій області про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства (сінокіс) орієнтовною площею 2,0 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення (пасовище) на території Острицької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області (за межами населеного пункту) (а.с. 96-98).

В заяві також зазначено, що земельна ділянка розташована на території Острицької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області за межами населеного пункту в урочищі Бачура та межує із земельними ділянками за кадастровими номерами :01:002:0314 та :01:002:0312, яка на схемі позначена під № 3.

Листом від 08.12.2016 р. за №Т-3365/0-3459/6-16 Головне управління Держгекадастру в Чернівецькій області відмовило в задоволенні заяви позивача-2 стосовно надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення у власність безоплатно земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства (сінокіс) орієнтовною площею 2,0 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення (пасовище) на території Острицької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області (за межами населеного пункту).

Відмова мотивована тим, що сесією Острицької сільської ради від 24.05.2016 р. прийнято рішення про створення громадських пасовищ на масиві де позивачем-2 зазначено бажане місце розташування. Оскільки вказане ним бажане місце розташування земельної ділянки знаходиться в масиві, по якому вже прийнято рішення щодо створення на ньому громадських пасовищ для потреб жителів с. Остиця, надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства (сінокіс) площею 2,0 га, суперечить вимогам п. 7 ст. 118 та п.3 ст. 83 Земельного кодексу України

Згідно змісту листа-відмови від 08.12.2016 р. за №Т-3365/0-3459/6-16, позивачу-2 також роз'яснення, що вказана відмова не порушує його право стосовно звернення до Головного управління Держгекадастру в Чернівецькій області про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення іншої земельної ділянки, як на території цієї ради, так в іншому місці за наявності вільних земельних ділянок.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до п. "а" ч. 3 ст. 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Згідно з п. "в" ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених вказаним Кодексом.

Частиною 1 ст. 121 ЗК України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2.0 гектара.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою вказаної статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Частинами 6 і 7 ст. 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_6 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_6 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу (ч. 8 ст. 118 ЗК України).

Частиною 9 ст. 118 ЗК України також передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку (ч. 10, 11 ст. 118 ЗК України).

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки безоплатно у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені у ст. 118 ЗК України органи приймають одне з відповідних рішень. Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.

Судовим розглядом встановлено та не заперечувалося сторонами в судовому засіданні, що відповідач є органом, який надає дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність.

Дослідженням оскаржуваних відмов встановлено, що відповідач відмовив позивачам у наданні дозволів на розроблення документації із землеустрою щодо відведення у власність безоплатно земельних ділянок, у зв'язку з тим, що сесією Острицької сільської ради від 24.05.2016 р. прийнято рішення про створення громадських пасовищ на масиві де позивачами зазначено бажане місце розташування. Оскільки вказане позивачами бажане місце розташування земельних ділянок знаходиться в масиві, по якому вже прийнято рішення щодо створення на ньому громадських пасовищ для потреб жителів с. Остиця, відповідач прийшов до висновку, що надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність буде суперечити вимогам п. 7 ст. 118 та п.3 ст. 83 Земельного кодексу України.

Таким чином, в оскаржуваних відмовах від 08.12.2016 р. №К-3366/0-3456/6-16 та №Т-3365/0-3459/6-16, підстави відмови позивачам у наданні дозволів не відповідають вимогам ч. 7 ст. 118 ЗК України.

Доводи представника відповідача щодо правомірності відмови позивачам у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, у звязку з тим, що у період з часу звернення позивачів із заявами до Головного управління Держгеокадастру в Чернівецькій та направлення матеріалів до Чернівецького окружного адміністративного суду, на спірні земельні ділянки надано дозволи громадянам ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянки із земель сільськогосподарського призначення державної власності, суд оцінює критично, з наступних міркувань.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що за результатами розгляду клопотань ОСОБА_9 та ОСОБА_10, 24.05.2016 р. Острицькою сільською радою прийнято рішення № 05-07/16 та № 06-07/16, якими дозволено виступати уповноваженим особам власників худоби територіальної громади з клопотанням до Головного управління Держгеокадастру в Чернівецькій області щодо передачі земельних ділянок для створення громадських пасовищ орієнтовними площами 5 га та 15 га, розташованих в адміністративних межах Острицької сільської ради.

З матеріалів справи видно, що наказами Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій від 04.11.2016 р. № 24-1702/14-16-СГ та № 24-1703/14-16-СГ надано ОСОБА_7 та ОСОБА_8 дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянки із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Острицької сільської ради, Герцаївського району, Чернівецької області, орієнтовний розмір земельних ділянок 5,00 га та 15 га із цільовим призначенням для сінокосіння і випасання худоби (01.08), з подальшими передачами їх в оренду.

Отже, на час звернення позивачів із заявами (31.10.2016 р.) до відповідача, а також на дату прийняття ним відмов у наданні дозволів (08.12.2016 р.), вказаним громадянам (ОСОБА_7 та ОСОБА_8С.) відповідачем було надано тільки дозволи на розроблення проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність орієнтовною площею 5 га та 15 га.

Однак, під час судового розгляду справи, представник відповідача не обґрунтував та не надав докази щодо наявності перешкод в наданні позивачам дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність.

Суд також звертає увагу, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки жодним чином не означає позитивного рішення про надання її у власність, а тому надання відповідачем дозволів на розроблення проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність вказаним вище громадянам, не є підставою для відмови позивачам у наданні згаданих дозволів.

Не обґрунтованими, на думку суду, також є посилання представника відповідача щодо правомірності оскаржуваних відмов, у зв'язку з тим, що на час звернення позивачів із заявами про надання дозволів Головне управління Держгеокадастру в Чернівецькій не було розпорядником спірних земельних ділянок, оскільки згідно витягу з Державного земельного кадастру про землі в межах території адміністративно-територіальних одиниць від 27.06.2017 р. № НВ-017, інформація про внесення відомостей стосовно меж території адміністративно-територіальної одиниці с. Остриця внесена до Державного земельного кадастру тільки 27.06.2017 р.

З урахуванням встановлених по справі обставин та наведених норм права, які регулюють спірні правовідносин, суд приходить до переконання, що відмовляючи позивачам в надані дозволів, відповідач діяв всупереч вимог Конституції України та Земельного кодексу України, не на підставі та не у межах повноважень передбачених законом, а також без урахування всіх обставин по справі.

Як зазначалося вище, згідно ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи за результатами розгляду заяв, в порядку встановленому ч. 7 ст. 118 ЗК України надають дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, які на переконання суду, в розумінні вимог КАС України є рішеннями правовими актами індивідуальної дії.

Під час судового розгляду справи відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів належними засобами доказування правомірність наданих позивачам відмов у наданні дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, а тому вказані відмови є протиправними.

Тому, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області залишити без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 15 грудня 2017 року.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_11 ОСОБА_12