Справа № 2270/1282/11
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2011-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2270/1282/11 Головуючий у 1-й інстанції: Михайлов О.О.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2011 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Залімського І. Г.

суддів: Білоуса О.В. Мельник-Томенко Ж. М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Хмельницької міжрайонної державної податкової інспекції у Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2011 року у справі за адміністративним позовом Хмельницької міжрайонної державної податкової інспекції у Хмельницькій області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В :

Хмельницька міжрайонна державна податкова інспекція звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом щодо стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 1477,07 грн. заборгованості по сплаті єдиного податку на користь держави.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.09.2011 року у задоволенні вказаного позову Хмельницької міжрайонної державної податкової інспекції було відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням Хмельницька МДПІ подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги, позивач зазначає про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, шляхом неврахування того факту, що станом на 08.09.2011 року, у відповідності до наявної довідки, за відповідачем рахується заборгованість зі сплати єдиного податку в сумі 1477,07 грн.

22.11.2011 року Хмельницькою МДПІ було подано клопотання зі змісту якого вбачається, що скаржник просить суд провести розгляд апеляційної скарги без участі уповноваженого представника апелянта, зазначивши при цьому, що доводи апеляційної скарги підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити.

Відповідач повноважних представників у судове засідання не направив, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи був повідомлений належним чином, що засвідчується матеріалами справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу на рішення у справі в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу Хмельницької МДПІ необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції ОСОБА_2 зареєстрована у якості фізичної особи-підприємця 19.12.2006 року. На підставі заяви про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності від 15.12.2008 року та корінця свідоцтва серії Є № 351787 відповідач набула право на застосування спрощеної системи оподаткування зі сплатою 160 грн. єдиного податку щомісяця.

На підставі наявних матеріалів справи судом першої інстанції було встановлено, що станом на 02.112010 року за ФОП ОСОБА_2 рахується податкова заборгованість по сплаті єдиного податку в сумі 1477,07 грн., що до того ж підтверджується обліковою карткою платника.

Відмовляючи в задоволенні даного позову Хмельницької МДПІ, суд першої інстанції виходив з того, що незважаючи на встановлення факту наявності за відповідачем податкової заборгованості, обраний Хмельницькою міжрайонною державною податковою інспекцією у цій справі спосіб захисту (відновлення) порушеного права не відповідає змісту його прав щодо погашення податкової заборгованості.

Судова колегія апеляційної інстанції погоджується з правовою позицією суду першої інстанції у даній справі з огляду на наступне.

Відповідно до вимог Конституції України, Закону України "Про державну податкову службу в Україні", Податкового кодексу України органи державної податкової служби повинні виконувати покладені на них функції та здійснювати надані законом повноваження з неухильним дотриманням законодавства України, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України.

Законом України "Про державну податкову службу в Україні" встановлено, що органи державної податкової служби є контролюючими щодо додержання податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов'язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством.

Згідно з положеннями ст. 2 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) завданнями органів державної податкової служби, зокрема, є здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов'язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, починаючи з 01.01.2011 року регулюються положеннями Податкового кодексу України.

В силу положень п.п. 21.1.1 п. 21.1 ст. 21 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Відповідно до статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи державної податкової служби - щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, крім зазначених у підпункті 41.1.2 цього пункту, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби. Органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

У свою чергу, джерела сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків визначенні положеннями ст. 87 Податкового кодексу України, зокрема ч. 87.11 вказаної статті закріплено право органу стягнення звертатись до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Права ж податкового органу в сфері стягнення податкового боргу, окрім інших, визначені положеннями ст. 20 Податкового кодексу України.

Так, відповідно п.п. 20.1.18 п. 20.1 вказаної статті податкові органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Таким чином, здійснивши аналіз норм чинного законодавства, яке регулює правовідносини, що виникли між сторонами, враховуючи до того ж положення ст. 19 Конституції України та ст. 21 Податкового кодексу України, судова колегія апеляційної інстанції погоджується з доводами суду першої інстанції щодо того, що в даному випадку захист позивачем порушеного права підлягає поновленню шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, або наданням дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає вірною позицію суду першої інстанції висловлену в межах розгляду даної справи.

Отже, враховуючи, що інших обставин в обґрунтування своїх вимог особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в постанові від 08.09.2011 року, у звязку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Згідно зі п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, що у своїй сукупності є підставою для залишення апеляційної скарги Хмельницької МДПІ без задоволення, а постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.09.2011 року без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Хмельницької міжрайонної державної податкової інспекції у Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.09.2011 року без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно ст.ст. 212 та 254 КАС України.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1

Судді /підпис/ ОСОБА_3

/підпис/ ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

секретар