Справа № 826/11383/17
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом

Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра»

до

Маріупольської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області в особі Східно-Донецького відділення

про

визнання бездіяльності протиправною та зобов’язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» до Маріупольської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області в особі Східно-Донецького відділення про визнання протиправною бездіяльність Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області по неповерненню грошових коштів (надміру сплачених грошових зобов'язань) та зобов'язання повернути грошові кошти (надміру сплачені грошові зобов'язання) на суму 85 004,03 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на території м. Донецька, де здійснював господарську діяльність позивач, проводилася та проводиться в дійсний час антитерористична операція, тому пільги, встановлені статтею 6 Закону України №1669-VII від 02.09.2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» поширюються на нього як платника земельного податку.

В ході судового розгляду даної справи представник позивача позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, надіславши письмові заперечення проти позову.

У зв'язку з наведеним, суд ухвалив здійснювати подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що між Донецькою міською радою в особі Виконавчого комітету та Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», в особі Донецького регіонального управління було укладено Договір оренди земельної ділянки № 3766 Ю-6858/2003 відповідно до якого ПАТ «КБ «Надра» прийняло в тимчасове платне користування земельну ділянку загальною площею 120,38 кв. м. (згодом зменшено Додатковою угодою до 86,88 кв.м.), що знаходиться за адресою: м. Донецьк, бул. Шевченка, 87, кв. 1-2, на строк перебування у власності банку нежилого приміщення, що знаходиться на земельній ділянці за вказаною адресою, також між Донецькою міською радою та Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» (правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра») було укладено Договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого ПАТ «КБ «Надра» прийняло в тимчасове платне користування земельну ділянку загальною площею 0,0574 га, що знаходиться за адресою: м. Донецьк, по проспекту Ілліча, буд. 14, строком до 19.12.2013 року.

У квітні 2017 року до контролюючого органу подана уточнююча податкова декларація з плати за землю (орендна плата) за 2014 рік, якою зменшені податкові зобов’язання з орендної плати.

Доказів щодо прийняття уточнюючої декларації за 2014 рік контролюючим органом в матеріалах справи не міститься.

Податкові зобов’язання з орендної плати за 2014 рік сплачені позивачем до місцевого бюджету м. Донецька, що підтверджується платіжними дорученнями, які містяться в матеріалах справи.

24 березня 2017 року позивач звернувся до Маріупольської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області в особі Східно-Донецького відділення із заявою про повернення суми надміру сплачених грошових зобов’язань з орендної плати за землю у розмірі 85 004,03 грн.

05 квітня 2017 року відповідачем надало відповідь, якою повідомлено, що згідно п.38.7 підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України відсутні підстави для повернення коштів сплачених в рахунок орендної плати за землю.

Не погоджуючись з правомірністю вказаної відмови позивач звернувся із даним позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України, статті 94 Податкового кодексу України (надалі ПК України) податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно до приписів підпункту 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За вимогами підпункту 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства (пункт 288.1 статті 288 ПК України).

Пунктом 286.2 статті 286 ПК України передбачено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця, як визначено в пункті 287.3 статті 287 Податкового кодексу України.

Підставою виникнення зазначених вище податкових зобов’язань є договори оренди земельних ділянок, зазначені вище.

Позивач сплачував самостійно задекларовані суми орендної плати за землю відповідно до наданих платіжних доручень.

Відповідно до пункту 288.7 статті 288 ПК України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо уточнення деяких положень та усунення суперечностей, що виникли при прийнятті Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 23.03.2017 року № 1989-19 пункт 38.7 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України викладено в наступній редакції:

Не нараховується та не сплачується у період з 14 квітня 2014 року по 31 грудня року, в якому завершено проведення антитерористичної операції, плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що розташовані на тимчасово окупованій території та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб.

Не нараховується та не сплачується у період з 14 квітня 2014 року по 31 грудня року, в якому завершено проведення антитерористичної операції, плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (крім земель сільськогосподарського призначення), що розташовані на території населених пунктів на лінії зіткнення та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб.

Нараховані та сплачені за період проведення антитерористичної операції суми плати за землю відповідно до статей 269-289 цього Кодексу за земельні ділянки, розташовані на тимчасово окупованій території та/або території населених пунктів на лінії зіткнення, та/або території проведення антитерористичної операції, не підлягають поверненню на поточний рахунок платника податку, не спрямовуються на погашення грошового зобов’язання (податкового боргу) з інших податків, зборів, не повертаються у готівковій формі за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку. До зазначених сум надміру сплачених грошових зобов’язань не застосовуються строки давності, встановлені статтею 102 цього Кодексу, крім сум надміру сплачених податкових зобов’язань платників податків, які припиняють свою діяльність.

Прикінцевими положеннями встановлено, що такий порядок застосовується до податкових періодів, починаючи з 1 січня 2017 року.

Стосовно застосування пільги, встановленої статтею 6 Закону України № 1669-VII від 02.09.2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», суд зазначає, що така пільга щодо звільнення від сплати орендної плати за користування земельними ділянками, зокрема, у місті Донецьку передбачена вказаним законом. При цьому, у 2014 році позивач самостійно задекларувавши до сплати суми орендної плати за землю, для застосування вищевказаної пільги повинен був подати уточнену декларацію, зменшивши раніш подані показники до нуля

Згідно пункту 286.4 статті 286 ПК України, у разі зміни протягом року об’єкта та/або бази оподаткування платник плати за землю подає податкову декларацію протягом 20 календарних днів місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися такі зміни.

У даному випадку об’єкт та/або база оподаткування були відсутні відповідно до статті 6 Закону України № 1669-VII, тому позивач мав внести зміни до раніш поданих декларацій за спірний період, оскільки Податковий кодекс є спеціальною нормою по відношенню до Закону України № 1669-VII від 02.09.2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

На дату розгляду справи доказів існуючої переплату у сумі 85 004,03 гривень надмірно сплачених сум за період з 14.04.2014 року по 31.12.2014 року грошових зобов’язань по платі за земельні ділянки до суду не надано.

Враховуючи вище наведене, позовні вимоги не підлягають задоволеню.

Згідно частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволені позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені адміністративного позову Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.В. Смолій