Справа № 821/1605/17
Суддя: Дмитрієва О.О.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/1605/17
10 год. 18 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючоъ судді: Дмитрієвої О.О.,

при секретарі: Пономаренко М.М.,

за участю:

представника позивача Михайлової С.Р.,

представників відповідача Даніч Н.А., Веремієнко М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Херсонського державного заводу "Палада" до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 04.09.2017 р. № ,

встановив:

Херсонський державний завод "Палада" (ХДЗ "Палада", позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (ГУ ДФС у Херсонській області, відповідач), у якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення від 04.09.2017 р. № в частині збільшення сум грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на суму 86010,00 грн. та нарахування штрафних санкцій на суму 21502,50 грн..

В обґрунтування зазначених позовних вимог представник позивача зазначає, що на підставі висновків акту перевірки №94/21-22-14-01/24961253 від 26.04.2017 податковим органом винесено до нього податкове повідомлення-рішення від 04.09.2017р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за податком на додану вартість у розмірі 101995 грн. та нараховані штрафні санкції у розмірі 25498,75 грн. Зазначає, що не погоджується із винесеним до нього податковим повідомленням-рішення в частині не нарахування податкових зобов'язань на суму, розраховану виходячи з перевищення собівартості наданих послуг проживання у гуртожитку на отриманим доходом від їх реалізації всього на суму 77243 грн.; не нарахування податкових зобов'язань на суму, розраховану виходячи з перевищення собівартості реалізованої готової їжі на отриманим доходом від її реалізації всього на суму 8767,11 грн. Щодо нарахованих податкових зобов'язань на суму 77243 грн. стосовно надання заводом послуг проживання у гуртожитку то зазначає, що ХДЗ "Палада" надає послуги проживання у гуртожитку за вартістю встановленою Розпорядженням Голови Херсонської обласної державної адміністрації від 20.07.2011р. №462 «Про встановлення граничного розміру плати за проживання у гуртожитках», за яким вартість проживання не повинна перевищувати 160 грн. з у рахуванням ПДВ за одне ліжко-місце в місяць. Пояснює, що згідно п.12 Постанови КМУ №1548 від 25.12.1996р. «Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів)» плата за проживання у гуртожитку підлягає державному регулюванню, а тому визначення бази оподаткування операцій з постачання послуг за проживання у гуртожитках повинно визначатися виходячи з ціни, вказаної у розпорядженні. Щодо нарахованих податкових зобов'язань на суму 8767,11 грн. стосовно перевищення собівартості реалізованої готової їжі над отриманим доходом від її реалізації, то зазначає, що оскільки змінами, внесеними п. 188.1, ст.. 188, п. 201 ст. 201 ПК України з 01.01.2015р. для врегулювання питання формування собівартості згідно з вимогами законодавства посада шеф-повара була суміщена із роботою мийника посуди та повара - з роботою кухонного працівника. На підставі цього та відповідно до штатного розпису на 2015 рік наказом від 30.12.14 №253 «Про суміщення професій» було врегульовано питання нарахування заробітної плати працівниками, які суміщували професії, з яких посади шеф-повара та повара формували витрати, що прямо пов'язанні з виробництвом, натомість посади посудомийного та кухонного робітника не повинні включатися до собівартості оскільки не пов'язанні зі прямими витратами. Проте у зв'язку із неможливістю їх розподілу зобов'язання по донарахуванню ПДВ були віднесені до б/рах. «Адміністративні витрати», які в свою чергу не пов'язані прямо з виробництвом. Окрім того, зазначає, що надання послуг з харчування у їдальні не є основним видом діяльності підприємства. Таким чином, представник позивача вважає, що винесене податкове повідомлення-рішення в частині не нарахування податкових зобов'язань на суму, розраховану виходячи з перевищення собівартості наданих послуг проживання у гуртожитку на отриманим доходом від їх реалізації всього на суму 77243 грн.; не нарахування податкових зобов'язань на суму, розраховану виходячи з перевищення собівартості реалізованої готової їжі на отриманим доходом від її реалізації всього на суму 8767,11 грн. є протиправним, а тому підлягає скасуванню. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представники відповідача в судове засідання прибули. Просили у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Зазначили, що оскільки громадяни , які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні, повинні вносити плату за користування жилою площею згідно розрахунку, затвердженого власником гуртожитку, і за комунальні послуги по ставках квартирної плати (тарифів), встановлених для будинків державного та громадського житлового фонду. Натомість в порушення пунктів 2, 7 Положення про гуртожитки, затв. Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.04.2015 №84, ХДЗ "Палада" не в повному обсязі визначала в договорах найму жилого приміщення в гуртожитку розмір плати за проживання. Мешканці гуртожитку сплачували за одне ліжко-місце, проте займали при цьому відособлене приміщення. Стосовно розпорядження Голови Херсонської обласної державної адміністрації від 20.07.2011р. №462 «Про встановлення граничного розміру плати за проживання у гуртожитках» встановлено граничний розмір плати за проживання в гуртожитках (крім студентських гуртожитків) громадян України, осіб без громадянства та іноземців, які займають приміщення, що знаходяться у спільному у користуванні кількох осіб, які не перебувають у сімейних відносинах 160 грн. за 1 ліжко-місце в місяць. Таким чином вважає що граничний розмір плати встановлюється за одне ліжко-місце, а не за кімнату, та встановлюється за проживання в гуртожитках осіб, які займають приміщення, що знаходяться у спільному користуванні кількох осіб, та які не перебувають у сімейних відносинах. А тому, розпорядження від 20.07.2011 №462 не відноситься до мешканців гуртожитку ХДЗ "Палада". Щодо заниження позивачем собівартості реалізованої готової їжі зазначає наступне. Наказами по підприємству встановлювались фіксовані ціни на обіди та хлібобулочні вироби. Визначення собівартості комплексних обідів здійснювалась підприємством на підставі Закону України від 16.07.1999 року №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», положень стандартів бухгалтерського обліку, відповідно до яких вважає, що витрати, пов'язані з виробництвом готової їжі та обслуговуванням виробничого процесу (включаючи зарплату кухарів і посудомийників) вважаються загальновиробничими витратами і враховуються в собівартість продукції. Таким чином, зазначає, що ХДЗ "Палада", здійснюючи реалізацію обідів по талонам працівникам заводу за вартістю нижче за собівартість її виготовлення, не нарахувала податкові зобов'язання на суму перевищення вартості реалізованої готової їжі над фактичною вартістю її виготовлення. Вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте у відповідності до норм чинного законодавства, а тому не підлягає скасуванню.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, заслухавши думку представників сторін, суд дійшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи посадовими особами податкового органу була проведена планова виїзна документальна перевірка ХДЗ "Палада" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016. За результатами проведеної перевірки 26.04.2017 року був складений акт №94/21-22-14-01/24961253, за висновками якого встановлено:

Перевіркою пунктів № 1-3, 6-8,10-13, 15-18 плану перевірки порушень не встановлено.

Перевіркою встановлено порушення ХДЗ „Палада":

1. п.134.1 ст.134 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ, п.5 та 11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 „Зобов'язання затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 №20, зареєстрованого - Міністерстві юстиції України 11.02.2000 за №85/4306, п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 „Дохід" затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290. зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за №860/4153, в результаті чого занижено податок на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету, у сумі 103 872,00 грн. в т.ч. за 2016 рік в сумі 103 872,00 грн.

2. п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 201.1 ст. 201 п.198.1, п.198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого:

- занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету у сумі 180619 грн. в тому числі:

- за жовтень 2014 року на суму ПДВ 15985 грн.;

- за січень 2015 року на суму ПДВ 7535 грн.;

- за лютий 2015 року на суму ПДВ 12247 грн.;

- за березень 2015 року на суму ПДВ 9526 грн.;

- за квітень 2015 року на суму ПДВ 12355 грн.;

- за травень 2015 року на суму ПДВ 5780 грн.;

- за червень 2015 року на суму ПДВ 5810 грн.;

- за липень 2015 року на суму ПДВ 3321 грн.;

- за серпень 2015 року на суму ПДВ 8652 грн.;

- за вересень 2015 року на суму ПДВ 4164 грн.;

- за жовтень 2015 року на суму ПДВ 4200 грн.;

- за листопад 2015 року на суму ПДВ 5788 грн.;

- за березень 2016 року на суму ПДВ 6400 грн.;

- за травень 2016 на суму ПДВ 232 грн.;

- за липень 2016 на суму ПДВ 78624 грн.

- завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (ряд.21) за грудень 2016 року в сумі 27290 грн.;

пп. 168.1.2, пп.168,1.5 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України - не сплачено (не перераховано) податок на доходи фізичних осіб під час виплати доходу на користь фізичних осіб та не перераховано до бюджету податок, у строки, встановлені для місячного періоду, коли оподатковуваний дохід нарахований, але не виплачений платнику податку на суму 1 629 561,68грн., а саме:

за липень - грудень 2015 року у сумі 1 331496,88 грн.;

за січень 2016 року у сумі 298064,80 грн.

Відповідно до пп.129.1.3 п. 129.1, п.129.3, п.129.4 ст.129 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-УІ нарахована пеня у сумі 238669,18 грн.

пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VІ (із змінами та доповненнями) не перераховано до бюджету військовий збір, у строки, встановлені для місячного періоду, коли оподатковуваний дохід нарахований, але не виплачений платнику податку на загальну суму 202554,90 грн., за:

серпень 2014 року у сумі 3622,39 грн.;

березень - грудень 2015 року у сумі 173875,20 грн.;

січень 2016 року у сумі 25057,31 грн.

Відповідно до пп. 129.1.3 п. 129.1, п.129.3, п.129.4 ст.129 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-УІ нарахована пеня у сумі 8781,38 грн..

ч.8., ч.11 ст.9 Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VІ „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", із змінами та доповненням Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - несплата (неперерахування) або несвоєчасна сплата (несвоєчасне перерахування) сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

пп.1, пп.4 ч.2 ст.6 Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VI „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", із змінами та доповненням, у результаті чого несвоєчасно подано до Державної фіскальної служби Звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (форма № Д4 (місячна) за січень - грудень 2015 року та січень-березень 2016року.

пп.1, пп.4 ч.2 ст.6, ст. 7, ст.8, ст.9 Закону України від 8 липня 2010 року №2464-УІ „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", із змінами та доповненням, у результаті чого своєчасно не нарахований єдиний внесок, за період січень-грудень 2015 року та січень-березень 2016 року, на суму 4081165,92 грн., в тому числі по звітних періодах: за липень 2015 року в сумі 456811,09 грн., за серпень 2015року в сумі 427742,48 грн., за вересень 2015 року в сумі 436360,82 грн., за жовтень 2015 року в сумі 331966,26 грн., за листопад 2015 року в сумі 417921,07 грн., за грудень 2015 року в сумі 615169,30 грн., за січень 357344,83 грн., за лютий 2016 року у сумі 476766,53 грн., за березень 561083,54грн.

ст.24 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР «Про оплату праці» ХДЗ «Палада» порушено строки виплати заробітної плати, а саме: за липень-грудень 2015 року та січень 2016 року.

На підставі висновків зазначеного акту перевірки податковим органом до позивача винесене оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 04.09.2017 року, за яким йому збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за податковим зобов'язанням у розмірі 101995 грн. та за штрафними санкціями у розмірі 25498,75 грн.

Позивач, не погодившись із винесеним до нього податковим повідомленням-рішенням, звернувся до суду за захистом своїх прав шляхом його скасування в частині.

При цьому як вбачається із позовної заяви, позивач оскаржує до суду винесене до нього податкове повідомлення-рішення в частині збільшення сум грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на суму 86010,00 грн. та нарахування штрафних санкцій на суму 21502,50 грн.. Податкове повідомлення-рішення в частині донарахування зобов'язань по ПДВ у розмірі 15985, 00 грн. позивачем не оскаржується.

Таким чином за висновками акту перевірки на порушення ст. 188 Податкового кодексу України (далі - ПК України), позивачем занижено суму податкових зобов'язань всього у сумі 111508.75 грн.

Надаючи оцінку доводам податкового органу, що наведені в акті перевірки, за висновками якого винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення, суд виходить з такого.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.

У відповідності до ст. 188 ПК України (в редакції до 01.12.2014), база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій - не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов'язань.

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 цього Кодексу.

У відповідності по положень цієї ж норми в редакції з 01.01.2015 база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій - не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче їх собівартості, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов'язань.

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 цього Кодексу. У відповідності до положень цієї ж норми в редакції з 01.01.2015 база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій - не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче їх собівартості, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов'язань.

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 цього Кодексу.

За змістом положень п. 201.1. ст.. 201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Так, висновки податкового органу в частині заниження собівартості наданих послуг з проживання у гуртожитку ґрунтуються на тому, що на балансі підприємства знаходиться гуртожиток, який розташований за адресою м. Херсон, вул. Соборна, 6.126. В гуртожитку проживають як робітники заводу, так і працівники, які знаходяться у відрядженні з інших міст, а також інші особи, які не працюють на заводі „Палада".

Вартість проживання в гуртожитку складає 177 грн. (з урахуванням ПДВ) за 1 ліжко-місце Вартість проживання в гуртожитку складається з вартості мешкання в гуртожитку - 160 грн. та вартості додаткових послуг - 17 грн. Виконані послуги з надання гуртожитку особам, які не є працівниками заводу оформлювались ХДЗ „Палада" актами виконаних робіт. ХДЗ „Палада" облік працівників заводу та відряджених, які проживали у гуртожитку оформлювала щомісячно відомостями, в яких зазначала номер займаної кімнати та суму оплати із неї.

Визначення собівартості послуг з проживання у гуртожитку здійснювалось ХДЗ „Палада" на підставі Закону України від 16 липня 1999 року № 996-ХІV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", положень стандартів бухгалтерського обліку, відповідно до яких: собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з: виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загально виробничих витрат наднормативних виробничих витрат. До виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) включаються: прямі матеріальні витрати; прямі витрати на оплату праці; інші прямі витрати; змінні загально-виробничі та постійні розподілені загально-виробничі витрати.

Загальна сума надання послуг з проживання у гуртожитку обліковувалась підприємством на рахунку бухгалтерського обліку 7191 „Доходи гуртожитку". Загальна сума витрат на утриманні гуртожитку, складали собівартість реалізованих послуг, які обліковувались на рахунку бухгалтерського обліку 9491 „Витрати гуртожитку".

Так, перевіркою встановлено на підставі даних головної книги, що реалізація послуг: проживання у гуртожитку у 2015 році здійснювалось за ціною нижче собівартості витрат за утримання гуртожитку. На поставку послуг з проживання у гуртожитку ХДЗ „Палада" виписувались податкові накладні на неплатників та реєструвались в ЄДРХІН, що наведено в додатку 13 до акту перевірки.

Пунктом 201.1 ст. 201 ПКУ визначено, що на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних встановлений ПКУ термін.

Згідно з вимогами п. 20 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом МФУ від 22.09.2014 р. № 957, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.10.2014 І №1235/26012 (далі - Порядок № 957), у разі якщо база оподаткування визначається виходячи з собівартості самостійно виготовлених товарів/послуг, і перевищує суму постачання товарів/послуг, тобто собівартість перевищує фактичну ціну (договірну вартість) постачання постачальник (продавець) складає дві податкові накладні: одну - на суму, розраховану виходячи з фактичної ціни постачання, іншу - на суму, розраховану виходячи з перевищення собівартості фактичною ціною. У податковій накладній, яка складена на суму такого перевищення, робиться позначка відповідно до пункту 9 цього Порядку (17 - складена на суму перевищення собівартості самостійно виготовлених товарів/послуг над фактичною ціною їх постачання. Така накладна отримувачу (покупцю) не надається. При цьому у рядках такої накладної, відведених для заповнення даних покупця, постачальник (продавець) зазначає власні дані.

Перевіркою визначено податкові зобов'язання з ПДВ за рахунок перевищення ціни проживання у гуртожитку над фактичною ціною її постачання відповідно до реєстру податкових накладних ХДЗ „Палада" за 2015 рік.

В результаті чого, на порушення п. 188.1 ст. 188, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ, підприємством занижено податкові зобов'язання з ПДВ за рахунок не нарахування податкових зобов'язань на суму, розраховану виходячи з перевищення собівартості наданих послуг з проживання у гуртожитку над отриманим доходом від їх реалізації всього на суму 77243 грн.

Відповідно до пункту 12 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.1996 №1 «Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів)» «обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації регулюють (встановлюють): граничний розмір плати за проживання в гуртожитках (крім студентських гуртожитків) громадян України, осіб без громадянства та іноземців, які займають приміщення, що знаходяться у спільному користуванні кількох осіб, які не перебувають у сімейних відносинах.» Розпорядженням Голови Херсонської обласної державної від 20.07.2011 №462 «Про встановлення граничного розміру плати за проживання у гуртожитках» встановлено граничний розмір плати за проживання в гуртожитках гуртожитків) громадян України, осіб без громадянства та іноземців, які займають приміщення, що знаходяться у спільному користуванні кількох осіб, які не перебувають у сімейних відносинах 160 грн. (з урахуванням ПДВ) за 1 ліжко - місце в місяць.

Окрім того, робітникам заводу здійснювалась реалізація хлібобулочних виробів та обідів по талонам фіксованій ціні в рахунок заробітної плати. Фіксована ціна на обіди та ціни на хлібобулочні вироби встановлювалась наказами по підприємству. Відповідно до наказу директора ХДЗ „Палада" від 24.09.2014 № 178.1 „О расчетах за услуги питання в столовой заводу» встановлена з 01.12.2014 фіксована ціна за один комплексний обід у розмірі 9,00 грн. в тому числі ПДВ. Реалізацію та бухгалтерський облік комплексних обідів - наказано проводити по талонам. Відповідно до наказу директора ХДЗ „Палада" від 25.03.2015 № 70 „О расчетах за услуги питания в столовой завода» встановлена з 01.04.2015 фіксована ціна за один комплексний обід у розмірі 11,00 грн. в тому числі ПДВ. Реалізація та бухгалтерський облік комплексних обідів -- наказано проводити по талонам. Відповідно до наказу директора ХДЗ „Палада" від 27.10.2015 № 214 „О расчетах за услуги питания в столовой завода» встановлена з 01.04.2015 фіксована ціна за один комплексний обід у розмірі 14,00 грн. в тому числі ПДВ. Реалізація та бухгалтерський облік комплексних обідів наказано проводити по талонам.

Визначення собівартості комплексних обідів здійснювалось ХДЗ „Палада" на підставі Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", положень стандартів бухгалтерського обліку, відповідно до яких: собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з: - виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загально виробничих витрат, наднормативних виробничих витрат.

До виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) включаються: прямі матеріальні витрати; прямі витрати на оплату праці; інші прямі витрати; змінні загально-виробничі та постійні розподілені загально-виробничі витрати.

До складу прямих матеріальних витрат включається вартість сировини та основних

матеріалів, що утворюють основу вироблюваної продукції, купівельних напівфабрикатів та

комплектуючих виробів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат.

До складу прямих витрат на оплату праці включаються заробітна плата та інші виплати робітникам, зайнятим у виробництві продукції, виконанні робіт або наданні послуг, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат.

До складу інших прямих витрат включаються всі інші виробничі витрати, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат, зокрема відрахування на соціальні заходи, плата за оренду земельних і майнових паїв, амортизація, втрати від браку, які складаються з вартості остаточно забракованої з технологічних причин продукції (виробів, вузлів, напівфабрикатів), зменшеної на її справедливу вартість, та витрат на виправлення та технічно неминучого браку.

До складу загально-виробничих витрат включаються: витрати на управління виробництвом; амортизація основних засобів загально-виробничого (цехового, дільничого, лінійного призначення; амортизація нематеріальних активів загально-виробничого (цехового, дільничого, лінійного) призначення; витрати на утримання, експлуатацію та ремонт, страхування, операційну оренду основних засобів, інших необоротних активів загально-виробничого призначення; витрати на вдосконалення технології й організації виробництва; витрати на опалення, освітлення, водопостачання, водовідведення та інше утримання, виробничих приміщень; витрати на обслуговування виробничого процесу (оплата праці загально-виробничого персоналу; відрахування на соціальні заходи, медичне страхування робітників та апарату управління виробництвом; витрати на здійснення технологічного контролю за виробну процесами та якістю продукції, робіт, послуг). інші витрати.

Так, перевіркою встановлено на підставі даних головної книги, що реалізація готової їжі у 2015 році здійснювалось за ціною нижче собівартості витрат на її виготовлення. В кінці кожного місяця на суму реалізованих талонів на обіди та на хлібобулочні вироби ХДЗ „Палада" виписувались податкові накладні на неплатників та реєструвались в ЄДРПН.

В порушення норм вищевказаного законодавства, ХДЗ „Палада", здійснюючи реалізацію обідів по талонам працівникам заводу за вартістю нижче за собівартість її виготовлення, не нараховувала податкові зобов'язання на суму перевищення вартості реалізованої готової іжи над фактичною вартістю її виготовлення.

В результаті чого, на порушення п. 188.1 ст. 188, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-УІ підприємством занижено податкові зобов'язання з ПДВ за рахунок не нарахування таткових зобов'язань на суму, розраховану виходячи з перевищення собівартості реалізованої готової їжи над отриманим доходом від її реалізації всього на суму 8767,11 грн.

Таким чином, заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом.

За змістом п.1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду у разі, зокрема внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Таким чином, сума судового збору у розмірі 299,73 грн. підлягає поверненню позивачу як сплачена надміру.

Керуючись статтями 94, 159 - 163, 167 КАС України, суд,

постановив:

В задоволенні позову Херсонського державного заводу "Палада" відмовити.

Повернути Херсонському державному заводу "Палада" з Державного бюджету надміру сплачений судовий збір у сумі 299,73 грн. (двісті дев'яносто дев'ять гривень сімдесят три копійки).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 18 грудня 2017 р.

Суддя Дмитрієва О.О.

кат. 8.3.3