Справа № 208/3426/17
Суддя: Івченко Т. П.
Дата ухвалення: 2017-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 208/3426/17
№ провадження 2-а/208/223/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 листопада 2017 р. м. Кам'янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Івченко Т.П., розглянувши в порядку скороченого провадження, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_2 до Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання протиправним рішення та спонукання до вчинення дій,-

в с т а н о в и в:

26 червня 2017 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, через представника - ОСОБА_3 звернулася до суду з адміністративним позовом до Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання протиправним рішення та спонукання до вчинення дій.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 червня 2017 року відкрито провадження у справі.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що до липня 1998 року проживала в АДРЕСА_1, отримувала пенсію за віком, надалі виїхала на постійне місце проживання до Ізраїлю, в зв'язку з чим виплату пенсії припинено.

15.06.2017р. представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 особисто звернувся до Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області із заявами про взяття на облік, витребування архівної пенсійної справи та поновлення виплати пенсії за віком з 07.10.2009р. в розмірах відповідно до чинного пенсійного законодавства України.

Рішенням Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області № 19 від 20.06.2017р. у поновленні виплати пенсії ОСОБА_2 відмовлено.

Вважає протиправним рішення щодо відмови в поновленні виплати пенсії за віком. Просить зобов'язати Кам'янське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області перерахувати та поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_2 з 07 жовтня 2009р., як не працюючому пенсіонеру та дитині війни, із застосуванням всіх індексацій, підвищень, надбавок та доплат, передбачених чинним пенсійним законодавством України.

В письмових запереченнях представник Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області проти задоволення позову заперечує. Зазначає, що позивачка через представника за довіреністю ОСОБА_3 15.06.2017 року звернулася до управління із заявами про поновлення виплати та перерахунку пенсії за віком з 07.10.2009р. та витребування архівної пенсійної справи з Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України.

У Кам'янському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області ОСОБА_2 на обліку, як одержувач пенсії не перебувала. Відповідно витягу з центральної бази даних одержувачів пенсій Інформаційного центру персоніфікованого обліку ПФУ ОСОБА_2 на обліку не перебуває.

Відповідно до п. 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій заява про поновлення виплати пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а не за місцем проживання представника.

Згідно з п. 4.12 Порядку № 22-1 при переїзді пенсіонера на постійне або тимчасове проживання до іншої адміністративно-територіальної одиниці орган, що призначає пенсію не пізніше трьох робочих днів з дня одержання заяви надсилає запит про витребування пенсійної справи до органу, що призначає пенсію, за попереднім місцем проживання (реєстрації) пенсіонера. Заява на запит пенсійної справи за новим місцем проживання подається пенсіонером особисто. Між урядами України та Ізраїлю не укладено міждержавних договорів.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 15.06.2017р. представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 особисто звернувся до Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області із заявами про взяття на облік, витребування архівної пенсійної справи та поновлення виплати пенсії за віком з 07.10.2009р. в розмірах відповідно до чинного пенсійного законодавства України.

Рішенням Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області № 19 від 20.06.2017р. у поновленні виплати пенсії ОСОБА_2 відмовлено. В обґрунтування прийнятого рішення зазначено, що заява подається пенсіонером особисто за місцем перебування на обліку. Не надано документів, що засвідчують місце проживання (реєстрації) на території України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від'їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009 визначено, що пункт 2 частини першої статті 49, друге речення статті 51 Закону № 1058-ІV щодо припинення виплати пенсії на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним).

Зокрема, п.3 резолютивної частини рішення звернуто увагу Верховної Ради України на необхідність приведення у відповідність до Конституції України (254к/96-ВР) положень інших законів, які регламентують виплату пенсій пенсіонерам, які постійно проживають у державах, з якими Україною не укладено відповідного договору, а також прийняття закону про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої фізичним або юридичним особам актами і діями, що визнані неконституційними.

У цьому рішенні зазначено, що оспорюваними нормами Закону № 1058-ІV держава, всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, право на соціальний захист поставила в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином, держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов'язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов'язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, - в Україні чи за її межами.

Рішенням Конституційного Суду України від 7 жовтня 2009 року № 25-рп/2009 передбачалось, що Верховна Рада України повинна привести у відповідність до Конституції України положення інших законів, які регламентують виплату пенсій пенсіонерам, які постійно проживають у державах, з якими Україною не укладено відповідного договору.

Верховний Суд України в постанові від 12.05.2015р. по справі № 21-180а15 при вирішенні питання щодо періоду, з якого має бути поновлена пенсія, зазначив:

« …колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що з дня набрання чинності Рішенням № 25-рп/2009 щодо неконституційності положень пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону № 1058-ІV виникли підстави для поновлення конституційного права особи на виплату пенсії, виплата якої була зупинена на підставі положень зазначеного Закону. З цього часу управління ПФУ має відновити виплату пенсії громадянам України, які виїхали на постійне місце проживання за кордон.»

Аналогічні висновки наведені в постанові Верховного Суду України від 06.10.2015р. по справі № 608/1189/14-а.

Але, як встановлено з матеріалів справи, позивачка ОСОБА_2 у липні 1998 року виїхала на постійне місце проживання до Ізраїлю, в зв'язку з чим виплату пенсії припинено.

На обліку у м. Дніпродзержинську (Кам'янське) позивачка ОСОБА_2 не перебувала і за територіальним розподілом відділ, в якому знаходилася позивачка на обліку, також не відноситься до Заводського району м. Кам'янське.

Як встановлено, до звернення представника позивача ОСОБА_3 до відповідача, а саме до 15.06.2017 року заяв про відновлення або призначення пенсії до органів Пенсійного Фонду України не подавала, а тому відсутні підстави зазначені позивачем щодо їх відновлення, без особистого звернення позивачки, або подання особистої її заяви через представника, п передбаченому порядку.

Беспірне право позивачки на пенсію, у разі підтвердження його за діючим законодавством, узгоджується із приписами ч. 1 ст. 26 Закону України «Про пенсійне забезпечення», із Рішенням Конституційного Суду України 7 жовтня 2009 року № 25-рп/2009, але виходячи із п. 1.1. Порядку 22-1 «Заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім'ї у зв'язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Але особистої заяви, через представника ОСОБА_3, з боку позивачки ОСОБА_2 також не було подано.

Згідно з пп.6 п.4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою КМУ № 280 від 23 липня 2014р., Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань, повинен здійснювати забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

На Пенсійний фонд України покладено обов'язок не лише призначення, здійснення обліку, а й виплати пенсій.

Але як встановлено, з боку Пенсійного Фонду України, не визначена підпорядкованість вирішення питання щодо розгляду звернення позивачки до Кам'янського об'єднання управління ПФ України в Дніпропетровській області, так як із відповідною заявою про призначення пенсії позивачці до розгляду уповноваженому управлінню боку ОСОБА_2 не подавалося, що є суттєвим при вирішенні питання спору по суті та не узгоджується із Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч.2 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому ст. 46 цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Згідно з частиною другою статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини як джерела права.

Відповідно до статті 46 Конвенції рішення ЄСПЛ є обов'язковими для виконання Україною. Суди при розгляді справ зобов'язані враховувати практику ЄСПЛ.

За таких обставин, з дня набрання чинності рішенням Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009 виникли підстави для поновлення конституційного права особи на виплату пенсії, виплата якої була зупинена на підставі положень зазначеного Закону.

З цього часу управління ПФУ має відновити виплату пенсії громадянам України, які виїхали на постійне місце проживання за кордон, але без заяви особи якій ці виплати повинні бути виплачені та відновлені до виплат не є можливим та таким що суперечить приписам волевиявлення особи, згідно до міжнародних актів та Законодавства України, що також узгоджується із приписом викладеним у п. 9 ст. 16 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застрахована особа має право на отримання пенсійних виплат на умовах і в порядку, передбачених цим Законом.

Відповідно до матеріалів справи, встановлено що на час виїзду до держави Ізраїль, позивачка отримувала пенсію за місцем проживання у м. Біла Церква.

Відповідно п. 10.3 постанови пленуму ВАС України № 7 від 20.05.2013р. у разі визнання судом неправомірними дій чи бездіяльності відповідача суд може зобов'язати його вчинити чи утриматися від вчинення певних дій у спосіб, визначений чинним законодавством, яким може бути захищено/відновлено порушене право.

А таких підставі, з врахуванням вище наведеного, судом не встановлено, та керуючись рішенням Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009, статтями 9, 40, 42, 49, 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», статтями 9, 11, 69-86, 128, 158-163, 167, 183-2 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Івченко Т. П.