Справа № 818/1614/17
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 грудня 2017 р. Справа № 818/1614/17
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Савицької Н.В.,
за участю секретаря судового засідання - Майбороди А.М.,
представників відповідачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/1614/17 за позовом ОСОБА_3 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області, Глухівського міськрайонного суду Сумської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Свої вимоги мотивує тим, що частиною 2 статті 130 Конституції України визначено, що розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій. Відповідно до ч.1 ст.133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 №2453-VІ суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом «Про Конституційний суд України», та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами, а ч.ч.3, 4 зазначеної норми передбачає, що посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат, а апеляційного суду - пропорційно до посадового окладу судді місцевого суду з коефіцієнтом 1,1.
Вважає протиправним застосування відповідачами пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VІІІ, яким установлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат; до внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 гривень, оскільки цим Законом не внесено змін ні до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VІІІ, ні до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 №2453-VІ, в частині регулювання розміру суддівської винагороди суддів, які не пройшли кваліфікаційного оцінювання.
Крім того, зазначає, що до стажу роботи на посаді судді, який має право на відставку, серед іншого йому зараховано і період проходження дійсної строкової військової служби в Збройних Силах СРСР, яку він проходив з 16.11.1983 по 10.11.1985, в т.ч. з 20.09.1983 по 10.11.1985 приймав участь в бойових діях на території Демократичної Республіки Афганістан, що підтверджується витягом з військового квитка та довідкою Глухівського ОМВК. Відповідно до положень чинного законодавства України та, виходячи з принципу верховенства права, закріпленого в ст. 8 Конституції України, період участі у бойових діях за час проходження дійсної строкової військової служби зараховується в кратному (пільговому) обчисленні (один місяць за три) при визначенні розміру надбавки за вислугу років.
У судове засідання позивач не прибув, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність (а.с.37).
Представники відповідачів позов не визнали з підстав, викладених у письмових запереченнях (а.с.42-47, 62-67).
Суд, заслухавши пояснення представників відповідачів, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 03.07.2003 на підставі Указу Президента України від 12.06.2003 №525/2003 ОСОБА_3 був прзначений на посаду судді Глухівського міського суду, а Указом Президента України від 23.03.2004 №358/2004 був переведений на посаду судді Глухівського міськрайонного суду. Постановою Верховної Ради України від 30.10.2008 №628-VI позивач обраний суддею цього ж суду безстроково. У подальшому рішенням Вищої ради правосуддя №2551/0/15-17 від 29.08.2017 ОСОБА_3 звільнено з посади судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області у звязку з поданням заяви про відставку (а.с.9) та наказом Глухівського міськрайонного суду за №5 ОС від 29.08.2017 відраховано зі штату суду (а.с.13).
ОСОБА_3 не проходив кваліфікаційного оцінювання на підтвердження відповідності займаній посаді (здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді).
Відмовляючи у задоволенні позову суд виходить з наступного.
Частиною 2 статті 130 Конституції України визначено, що розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.
Відповідно до ч.1 ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII (Закон №1402) суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.
Пунктом 1 частини 3 статті 135 Закону №1402, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлено базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.
Водночас абзацом 1 статті 22 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402 обумовлено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.
У той же час пунктом 23 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402 визначено, що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Так, згідно з ч.3 ст.133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 №2453-VI (Закон №2453) посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат.
Таким чином, посадовий оклад судді, який не пройшов кваліфікаційне оцінювання, визначається відповідно до розміру, визначеного ч.3 ст.133 Закону №2453.
Позивач призначений на посаду судді до набрання чинності Законом №1402 та не проходив кваліфікаційного оцінювання на підтвердження відповідності займаній посаді (здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді), а відтак його посадовий оклад належить обраховувати з огляду на розмір, визначений ч. 3 ст.133 Закону №2453.
Відповідно до ст.ст.7, 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 № 1801-VІІ у 2017 році розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня становить 3200 грн.; з 1 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений у розмірі 1600 грн.
Згідно з п.3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774- VІІІ (Закон №1774-VІІІ) мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.
До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 гривень.
Положення абзацу другого пункту 3 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону про внесення змін слід тлумачити так, що ним встановлено розмір мінімальної заробітної плати, а не розмір «розрахункової величини». Це положення не змінює частину третю статті 133 Закону про судоустрій 2010 року у частині визначення саме мінімальної заробітної плати як величини, на основі якої обчислюється суддівська винагорода. У звязку із цим відсутні ознаки невідповідності цього положення частині другій статті 130 Конституції України.
Розмір мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат у 2017 році у порівнянні із груднем 2016 року не змінився; втручання у розмір суддівської винагороди як гарантію незалежності суддів не відбулося.
Оскільки розмір мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для обчислення суддівської винагороди визначається не статтею 133 Закону про судоустрій 2010 року, а законом про державний бюджет на відповідний рік, тому положення пункту 3 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону про внесення змін слід вважати запровадженням змін (спеціального регулювання стосовно обчислення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат) по відношенню до загального правового регулювання розміру мінімальної заробітної плати, встановленого Законом про бюджет 2017. Відсутність змін до бланкетної норми частини третьої статті 133 Закону про судоустрій 2010 року не є перешкодою для застосування пункту 3 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону про внесення змін.
На час розгляду справи пункт 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1774-VІІІ є чинним, не конституційним у встановленому законодавством порядку не визнавався.
При цьому Закон №1774-VІІІ не містить вказівки щодо не застосування пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону до Законів України №1402-VIII та №2453-VI.
Таким чином, з 01.01.2017 розмір посадового окладу судді місцевого суду, який не пройшов кваліфікаційне оцінювання, становить 16 000 грн.
Відтак, Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Сумській області під час нарахування позивачу суддівської винагороди за період з 01 січня 2017 року по 29 серпня 2017 року, розрахованої з розміру посадового окладу 16 000 грн., діяло на підставі, в межах і в спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.
Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_3 в частині визнання протиправною бездіяльності Територіального управління Державної судової адміністрації в Сумській області та Глухівського міськрайонного суду щодо невстановлення щомісячної надбавки за вислугу років за період з 01 жовтня 2015 року по 29 серпня 2017 року в розмірі 60 відсотків від посадового окладу, зобов'язання Глухівського міськрайонного суду встановити, починаючи з 01 жовтня 2015 року, розмір щомісячної надбавки за вислугу років - 60 відсотків від посадового окладу, зобов'язання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області перерахувати та виплатити суддівську винагороду, обчисливши її з розміру щомісячної надбавки за вислугу років 60 вісотків від посадового окладу, починаючи з 01 жовтня 2015 року по 29 серпня 2017 року, з урахуванням виплачених за цей період сум, суд виходить з наступного.
Судом встановлено, що наказом в.о. голови Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 14.01.2013 № 2 ОС «Про встановлення доплати за вислугу років судді Васяновичу В.М.» позивачу з 14.01.2013 встановлено щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 50 відсотків посадового окладу за стаж роботи понад 20 років.
При обрахуванні стажу роботи судді Васяновича В.М. для встановлення щомісячної доплати за вислугу років станом на 14.01.2013 були враховані наступні періоди:
- календарний період строкової військової служби (період з 16.11.1983 по 10.11.1985) - тривалість стажу становить 1 рік 11 місяців 24 дні;
- робота на посаді в органах прокуратури (період з 10.10.1994 по 21.10.1998 ) - тривалість стажу становить 4 роки 0 місяців 11 днів;
- робота в митних органах (період з 04.01.1999 по 07.11.2001 ) - тривалість стажу становить 2 роки 10 місяців 3 дні;
- робота на посаді консультанта суду (період з 19.11.2001 по 03.07.2003 ) - тривалість стажу становить 1 рік 7 місяців 14 днів;
- робота на посаді судді Глухівського міського суду (період з 03.07.2003 по 26.03.2004) - тривалість стажу становить 0 років 8 місяців 23 дні;
- робота на посаді судді Глухівського міськрайонного суду (період з 27.03.2004 по 14.01.2013 ) - тривалість стажу становить 8 років 9 місяців 17 днів.
Отже, загалом стаж роботи позивача станом на 14.01.2013 становив 20 років 0 місяців 2 дні.
Згідно пояснень наданих представником відповідача у судовому засіданні при обрахуванні стажу роботи для встановлення ОСОБА_3 доплати за вислугу років виходили з наступного.
Відповідно до частин першої, другої статті 129 Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI Про судоустрій і статус суддів (далі - Закон) (яка введена в дію відповідно до абзацу шостого пункту 1 розділу XII "Прикінцеві положення" цього Закону з 1 січня 2012 року) в редакції, яка діяла на дату встановлення gозивачу доплати, суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України "Про Конституційний Суд України" та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.
Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за:
- перебування на адміністративній посаді в суді;
- роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці.
Частиною пятою статті 129 Закону встановлено, що суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи до 5 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років -50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.
Статтею 131 Закону визначено вичерпний перелік посад, робота на яких зараховується до стажу роботи на посаді судді.
Так, пунктом 11 розділу XIII «Перехідні положення» Закону України від 07.07.2010 №2453-VI Про судоустрій і статус суддів", передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом. При цьому будь-яких обмежень щодо дії цього пункту в часі Законом не встановлено.
Тому, при обчисленні стажу роботи на посаді судді (статті 129, 130 Закону) для суддів, які були призначені чи обрані на посаду до набрання чинності Законом керувались положеннями частини шостої статті 44 Закону України від 15.12.1992 № 2862-ХІІ Про статус суддів, якою встановлено, що для суддів судів загальної юрисдикції до стажу роботи, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, крім часу роботи на посадах суддів, зараховується час роботи на посадах слідчих, прокурорських працівників, а також інших працівників, яким законом передбачені такі ж пільги.
Щодо категорії працівників, яким законом передбачені такі ж пільги (стаття 44 Закону України Про статус суддів), з урахуванням розяснень викладених у листі Державної судової адміністрації України від 26.03.2012 № 10 - 1497/12, була взята до уваги робота працівників на посадах державних службовців та службовців, що працювали в державних органах та розрахунок стажу роботи яких здійснювався відповідно до Закону України Про державну службу і Порядку обчислення стужу державної служби, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року № 283 (далі - Порядок) (що діяли на дату встановлення позивачу надбавки).
Водночас, пунктом 3 вказаного Порядку до державної служби включається час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях, а також час роботи в організаціях, передбачених абзацом четвертим пункту 3 Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1993 № 1049 Про надбавки за вислугу років для працівників органів виконавчої влади та інших державних органів.
При цьому, до стажу державної служби зараховано календарний строк проходження військової служби в Демократичній Республіці Афганістан.
Частиною першою статті 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ Про військовий обов'язок і військову службу також передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоровя і віком громадян України, повязаній із захистом Вітчизни та зазначено, що час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Відповідно до п. 2 ст. 6 Закону від 22.10.1993 № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій визнаються: військовослужбовці ОСОБА_4, ОСОБА_5, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці МВС колишнього СРСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього СРСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів). Перелік таких держав, періоди бойових дій у них та категорії працівників визначаються Кабінетом Міністрів України.
Як зазначено у п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1994 № 63 «Про організаційні заходи щодо застосування Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та затвердженому нею Переліку держав і періодів бойових дій на їх території, бойові дії в Афганістані, під час яких йому надавалася допомога за участю військовослужбовців ОСОБА_4, ОСОБА_5, Комітету державної безпеки та осіб рядового, начальницького складу і військовослужбовців МВС, військовослужбовців Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, інших військових формувань, осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ колишнього СРСР, проходили в період із квітня 1978 р. по грудень 1989 р.
Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до вислуги років зараховується, зокрема, дійсна військова служба у ОСОБА_4 та ОСОБА_5, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР та інші види служби і періоди роботи, які відповідно до законодавства колишнього СРСР зараховувалися до вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. Вислуга років (у тому числі на пільгових умовах) у цьому випадку обчислюється у порядку, встановленому законодавством колишнього СРСР, якщо цією постановою не передбачено більш пільгових умов зарахування до вислуги років часу служби для призначення пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.
У пункті 3 цієї постанови передбачено, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним у її п. 1, зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці - участь у бойових діях у воєнний час.
Постановою Верховної Ради України від 12 вересня 1991 року № 1545-ХІІ «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу PCP» встановлено, що до прийняття відповідних актів законодавства України на території республіки застосовуються акти законодавства СРСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України.
Спільною постановою Центрального Комітету КПРС та Ради Міністрів СРСР від 17 січня 1983 року № 59-27 «Про пільги військовослужбовцям, робітникам та службовцям, що знаходяться у складі обмеженого контингенту радянських військ на території Демократичної Республіки Афганістан, та їхнім сімям» було передбачено зараховування до вислуги років для призначення пенсії один місяць служби за три місяці час служби на території Демократичної Республіки Афганістан військовослужбовцям, які прослужили встановлений строк служби в цій країні, а тим, хто отримав поранення, контузії, каліцтво або захворювання, незалежно від строку служби, і час безперервного перебування у звязку з цим на лікуванні в лікувальних закладах.
Законодавство колишнього СРСР і чинне законодавство України передбачає зарахування періоду проходження військової служби до різних видів трудового стажу, а також пільгове (кратне) обчислення цього періоду військовослужбовцям, які за рішенням Уряду СРСР проходили військову службу в державах, де в той час велися бойові дії, для зарахування до стажу роботи, що дає право на призначення та отримання різних видів пенсій і соціальних виплат.
Аналізуючи норми наведеного законодавства, на які посилається позивач, суд дійшов висновку про те, що служба в лавах ОСОБА_4 армії на території Демократичної Республіки Афганістан повинна зараховуватись на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці служби до стажу роботи для призначення пенсії. Тобто, зарахування пільгового стажу повинно проводитися органами Пенсійного фонду при нарахуванні довічного утримання судді у відставці.
Крім того, у позовній заяві позивач посилається на те, що право на призначення надбавки за вислугу років в розмірі 60 відсотків він набув з 01.10.2015. У той же час, з моменту видання наказу № 2 ОС від 14.01.2013 «Про встановлення доплати за вислугу років судді Васяновичу В.М.», з яким він був ознайомлений, і до його фактичного відрахування зі штату суду у звязку з виходом у відставку, будь-яких дій повязаних з оскарженням цього наказу ним не було вчинено.
З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що при встановленні позивачеві надбавки за вислугу років у розмірі 50% Глухівський міськрайонний суд Сумської області діяв на підставі норм чинного законодавства, у звязку з чим права та інтереси позивача порушені не були.
Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області, Глухівського міськрайонного суду Сумської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії відмовити в повному обсязі.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено та підписано 18.12.2017.

Суддя Н.В. Савицька