Справа № 805/3151/17-а
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2017 р. Справа №805/3151/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови:

Донецький окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Кониченка О.М., суддів Кірієнка В.О., Смагар С.В., при секретарі судового засідання Проніні Д.С. розглянувши адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 с. Шахове

до Головного управління ДФС у Донецькій області м. Маріуполь

до Державної фіскальної служби України м. Київ

про визнання неправомірними дій, скасування рішення, зобов'язання зареєструвати податкову накладну, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області ( надалі в тексті Постанови - відповідач 1), Державної фіскальної служби України (надалі в тексті Постанови - відповідач 2) про визнання неправомірними (незаконними) дії Головного управління Державної Фіскальної Служби України у Донецькій області та Державної фіскальної служби України по не реєстрації у встановленому Податковим кодексом України порядку податкової накладної №5 від 30.06.2017 року платника податків ФОП ОСОБА_1, скасування рішення комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, від 21.07.2017р.№13949/НОМЕР_1 про відмову в реєстрації податкової накладної №5 від 30.06.2017 року платника податків ФОП ОСОБА_1, зобов'язання ДФС України зареєструвати податкову накладну №5 від 30.06.2017 року з моменту її надходження до реєстру - 10.07.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ним на виконання вимог ст.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України складено податкову накладну №5 від 30.06.2017 року та направлено 10.07.2017 року для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Згідно отриманої квитанції №1 від 10.07.2017 року податкову накладну прийнято, але реєстрацію зупинено. На виконання пп. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України позивачем на адресу ДФС України направлено повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленій податковій накладній. Рішенням комісії ДФС України від 21.07.2017 року № 13949/НОМЕР_1 було відмовлено у реєстрації податкової накладеної №5 від 30.06.2017 року. Крім того, вважає, що відповідачем 1, Головним управлінням ДФС у Донецькій області також порушені його права, оскільки у реєстрації податкової накладної відмовлено. Позивач вважає спірне рішення необґрунтованим, оскільки реальність виконання господарської операції підтверджена відповідною матеріально-технічною базою та документами, які надані позивачем відповідачам. Також позивач зазначає, що встановлений законом перелік заходів податкового контролю є вичерпним та не містить такого способу як "блокування" податкових накладних. Крім того, позивач вказує на те, що у наказі Мінфіну №567 критерії сформульовані дуже нечітко та двозначно, а рішення ДФС не містять конкретних обставин та обґрунтованості. Таким чином, вважає свої позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Представники позивача позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідачів проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, викладених у запереченнях проти позову та просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. При цьому представник Головного управління ДФС у Донецькій області звернув увагу суду на ту обставину, що ним не порушені права позивача, оскільки Робочою групою ГУ ДФС у Донецькій області були проаналізовані письмові пояснення позивача та копії документів, які були надані позивачем. За результатами розгляду вищезазначених документів було підготовлено та направлено на адресу відповідача 2 висновок від 14.07.2017 року № 137/НОМЕР_1/05-99-07-140-3 з пропозицією щодо реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Крім того, надали до суду письмові заперечення, які вмотивовані тим, що позивачу надіслано квитанцію №1 по призупиненню реєстрації податкової накладної від 30.06.2017 року № 5 у зв'язку з невідповідністю: "відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 року №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 49.41. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту "в" пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 року №567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу". Зазначив що скільки позивачем були надані не всі документи, визначені в переліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 567, то позивачу провинно бути відмовлено у задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_1, зареєстрований як фізична особа - підприємець в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1).

Позивач є платником податку на додану вартість, що підтверджується витягом № 015 з реєстру платників податку на додану вартість, що долучений до матеріалів справи.

Відповідачі, є суб'єктами владних повноважень, які в даних правовідносинах реалізують надані їм Податковим кодексом України повноваження.

Позивач є власником шести вантажних автомобілів, що підтверджується копіями Свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу. Крім того, відповідно до договору № 8 від 31.12.2016 року, укладеного між позивачем «Орендар» та ОСОБА_2 «Орендодавець», позивач орендує 7 транспортних засобів, що підтверджується актом прийому- передачі автомобілів - самоскидів від 01.01.2017 року.

Між позивачем (Виконавець) та Приватним акціонерним товариством «Глини Донбасу» (Замовник), було укладено договір № 018 про надання послуг по перевезенню вантажів від 08.02.2017 року.

Відповідно до умов зазначеного договору позивач зобов'язувався організувати та виконати визначені договором послуги, пов'язані з перевезенням вантажу, а Замовник зобов'язується прийняти та оплатити послуги, що є предметом цього Договору.

Відповідно до п. 2.1 договору підставою для перевезення є подорожній лист, завірений печаткою виконавця, пред'явлений водієм, або іншим представником виконавця, та документ, що посвідчує його особу.

Пунктом 2.2 договору було передбачено, що на підтвердження наданих виконавцем замовнику послуг за цим договором сторони складають відповідні акти.

Пунктом 6.3 договору встановлено, що розрахунки за надані виконавцем послуги , що є предметом цього договору , замовник здійснює на підставі Актів приймання наданих послуг. Підставою для складання Актів приймання наданих послуг є дані товарно - транспортних накладних, завірені Замовником…

Крім того, договором визначений порядок надання актів приймання наданих послуг, а також умови сплати наданих послуг.

Як вбачається із матеріалів справи позивач здійснював перевезення глини вогнетривкої та вскришних порід на замовлення Приватного акціонерного товариства «Глини Донбасу», що підтверджується: належним чином посвідченими копіями наступних документів які долучені до матеріалів справи: 1) договору № 018 про надання послуг по перевезенню вантажів від 08.02.2017 року, укладеного між позивачем (Виконавець) та Приватним акціонерним товариством «Глини Донбасу» (Замовник), 2) Акту № ОУ-00045 здачі прийняття робіт (надання послуг), 3) рахунком - фактурою № СФ-00045 від 30.06.2017 року, 4) платіжного доручення № 1034 від 11.07.2017 року на загальну суму 732901,45 грн.

Факт перевезень підтверджується товарно-транспортними накладними №000001379 від 30.06.2017 року, №000001377 від 30.06.2017 року, №000001411 від 30.06.2017 року, №000001380 від 30.06.2017 року, №000001381 від 30.06.2017 року, №000001382 від 30.06.2017 року, №000001383 від 30.06.2017 року, №000001390 від 30.06.2017 року, №000001393 від 30.06.2017 року, №000001396 від 30.06.2017 року, №000001409 від 30.06.2017 року, №000001375 від 30.06.2017 року.

Крім того, позивачем надано до суду 116 подорожніх листів вантажного автомобіля за відповідний період.

Виконавцем сплачено на рахунок позивач вартість наданих послуг згідно рахунку - фактури № СФ-00045 від 30.06.2017 року у сумі 732901, 45 грн., в тому числі ПДВ 122150, 24 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1034 від 11.07.2017 року на загальну суму 732901,45 грн.

Позивачем надана податкова декларація з податку на додану вартість за червень 2017 року, де задекларовані його податкові зобов'язання.

Позивач 07.07.2017 року направив для реєстрації податку накладну № 5 від 30.06.2017 року.

Згідно квитанції № 1, яка сформована 10.07.2017 року зазначено, що «Документ доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 07.07.2017 року.. ». Крім того в ній зазначено, наступне «Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 року №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 49.41. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК" в ЄРПН відповідно до пункту "в" пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 року №567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу».

У самій Квитанції від 07.07.2017 року про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 30.06.2017 року № 5 зазначено, що при її реєстрації податковим органом виявлено помилки: " Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 року №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 49.41. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК".

Відповідно до повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК від 12.07.2017 року № 2 та 17.07.2017 року № 3 позивачем до контролюючого органу надані пояснення, в яких він просив зареєструвати податкову накладну №5 від 30.06.2017 року, оскільки послуги з перевезення глини є реальною операцією. Позивач пояснив, що він має власний та орендований транспорт, яким здійснено перевезення та 18 найманих працівників.

Крім того, позивачем 11.12.2017 року надані письмові пояснення суду відповідно до яких після зупинення реєстрації спірної податкової накладної позивачем двічі направлялись повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій ПН/РК № 2 від 12.07.2017 з додатками 12 товарно - транспортних накладних, платіжне доручення № 1034 від 11.07.2017р., договір № 018 от 08.02.2017 року з додатком до нього та № 3 від 17.07.2017 року з додатками копій техпаспортів на транспортні засоби, акт виконаних робіт від 30.06.2017 року та специфікації до договору №018 від 08.02.2017р.

14.07.2017 року ГУ ДФС у Донецькій області складено Висновок контролюючого органу з пропозицією щодо реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації №137/НОМЕР_1/05-99-07-14-3 з пропозицією щодо реєстрації податкової накладної від 31.08.2017 року №1 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

21.07.2017 року комісією ДФС прийнято рішення №13949/НОМЕР_1 про відмову в реєстрації податкової накладної №5 від 30.06.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підставою прийняття даного рішення контролюючим органом визначено надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування. Податковим органом зазначено про можливість оскарження прийнятного рішення в адміністративному або судовому порядку. Про зазначені обставини позивачу стало відомо з Квитанції від 24.07.2017 року щодо реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації реєстрацію податкової накладної. В ній було зазначено, що « комісією ДФС прийнято Рішення №13949/НОМЕР_1 про відмову в реєстрації податкової накладної №5 від 30.06.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних. Прийняте рішення може оскаржене в адміністративному або судовому порядку».

Позивач не погодився із зазначеним рішенням №13949/НОМЕР_1 та направив на адресу відповідача 2 скаргу за № 20 від 27.07.2017 року.

10.08.2017 року комісією з питань розгляду скарг прийняте рішення № 1166/НОМЕР_1, відповідно до якого скаргу позивача залишено без задоволення та рішення комісії ДФС без змін.

Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

За приписами пункту 74.2. статті 74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" №1246 від 29.12.2010 (далі іменується - Порядок №1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно пункту 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні приписи містить підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зі змісту Квитанції від 07.07.2017 року (сформована 10.07.2017 року) про реєстрацію податкової накладної від 30.06.2017 року № 5 вбачається, що ДФС України сформовано висновок про відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, затверджених Наказом №567.

Так, відповідно до пункту 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №567 (в редакції що діяла на час спірних правовідносин) (далі - Критерії), моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

Суд зазначає, що визначення фіскальним органом конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких міститься у Вичерпному переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №567 (далі - Вичерпний перелік документів).

Так, відповідно до пункту 1 Вичерпного переліку документів вичерпним переліком документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567, є:

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

З аналізу даних норм законодавства вбачається, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

У квитанції, отриманій позивачем 07.09.2017 року, податковим органом визначено, що виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 49.41….,запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

УКТ ЗЕД: 49.41… на які є посилання в квитанції перевезення вантажів дорожніми транспортними засобами містить у собі два групи 49.41.1 «Перевезення вантажів транспортними засобами» та 49.41.2 «Послуги щодо оренди вантажних автомобілів з водієм».

Група 49.41.1 містіть у собі 9 підгруп від 49.41.11 до 49.41.19, група 49.41.2 містить у собі підгрупу 49.41.20.

Встановити саме за якою підгрупою допущено порушення позивачем не вбачається можливим.

Відповідно до квитанції від 07.07.2017 року позивач повинен надати пояснення та/ або копії документів, достатніх для прийняття рішення.

У відповідності до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 ПК України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (підпункт 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 ПК України).

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 ПК України.

Як вбачається із матеріалів справи позивачем були надані копії документів та пояснення по господарській операції з ПрАТ "Глини Донбасу", що підтверджується копією Журналу розгляду повідомлень щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відновленню ПН/РК.

Згідно підпунктів а, б пункту 185.1 статті 185 ПК України, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів;

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 ПК України).

Пунктом 201.10. статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Абзацом 1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" №190 від 29.03.2017 (далі - Постанова №190) установлено, що комісія Державної фіскальної служби (далі - комісія ДФС) приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Абзацом 2 Постанови №190 визначено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу ;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу ;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Таким чином, рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, як то надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування, або ж надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Проте, оскаржуване рішення не містить чіткого визначення підстав для його прийняття Комісією.

Суд зазначає, що Рішення комісії №139049/НОМЕР_1 від 21.07.2017 про відмову у реєстрації податкової накладної №5 від 30.06.2017 не містить конкретної інформації щодо причин та підстав для його прийняття, а лише містить загальну фразу про те, що причиною його прийняття є наданням платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

В рішеннях не зазначено які саме документи з наданих позивачем складені з порушенням законодавства, та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Представник відповідачів зазначив, що оскаржуване рішення прийнято у зв'язку з наданням платником податків копій документів, які не є достатніми для прийняття Комісією ДФС рішення про реєстрацію податкових накладних, зазначивши що відповідно до п. 2.1 договору № 018 про надання послуг по перевезенню вантажів від 08.02.2017 року, підставою для перевезення є подорожній лист, завірений печаткою виконавця, пред'явлений водієм, або іншим представником виконавця, та документ, що посвідчує його особу. Такі листи є обов'язковими для надання до відповідача.

Суд не погоджується із таким, оскільки зазначені документи є тільки підставою для перевезення вантажів, але абсолютно не свідчать щодо надання послуг контрагенту. Належними доказами при таких обставинах є ТТН та акти здачі - прийняття робіт (виконаних послуг), які є підставою для сплати наданих послуг.

Крім того, позивачем надано до суду 116 подорожніх листів, які мають титульну сторінку та зворотній бік.

Тобто якщо слідувати логіці відповідача, то позивач повинен був відсканувати та направити на адресу відповідача засобами електронного зв'язку ще додатково 332 аркуша.

Відтак, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій з ПрАТ "Глини Донбасу". Також, позивачем надано до суду відповідні первинні документи в підтвердження реальності здійсненої господарської операції, на виконання якої складено податкову накладну №5 від 30.06.2017 року./

Позивач на момент здійснення господарських операцій мав достатні людські ресурси для їх здійснення, мав технічну можливість, щодо надання послуг, документами підтверджено факт надання послуг та їх оплата.

Суд також зазначає, що факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує а ні факту здійснення платником податків господарських операцій, а ні факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.

Крім того, щодо формулювання фіскальним органом у Квитанціях №1 вимоги надання "та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу" (тобто Наказу №567), суд зазначає, що таке визначення є нечітким та незрозумілим, зокрема, для платника податків.

Так, Наказ №567 містить у собі пункт 4 наступного змісту: "Державній фіскальній службі України: до 25 червня 2017 року здійснити аналіз ефективності застосування Критеріїв оцінки та у п'ятиденний строк надати пропозиції Міністерству фінансів України стосовно їх удосконалення; щокварталу до п'ятого числа першого місяця наступного кварталу надавати пропозиції Міністерству фінансів України для удосконалення Критеріїв оцінки".

Натомість, Критерії оцінки ступеня ризиків Наказу №567 містить пункт 4 наступного змісту: " Інформація за встановленою формою подається платником податку в електронному вигляді засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та нормативно-правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами. ДФС постійно розміщує на офіційному веб-сайті відомості щодо засобів електронного зв'язку, якими може подаватися інформація за встановленою формою".

Разом з тим, Вичерпний перелік документів Наказу №567 взагалі не містить пункту 4.

Таким чином, враховуючи позицію фіскального органу щодо необхідності надання платником податків переліку документів та/або Таблиці даних, йому необхідно чітко зазначати, що пункт 4 відноситься до Критеріїв оцінки ризиків Наказу №567.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та ПрАТ "Глини Донбасу", та на те, що такі документи були надані контролюючому органу - ДФС України, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної №5 від 30.06.2017 року, у зв'язку з чим рішення комісії ДФС України №13949/НОМЕР_1 від 21.07.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної №5 від 30.06.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

З огляду на вищевикладене позовні вимоги позивача про визнання неправомірними (незаконними) дій Державної фіскальної служби України по не реєстрації у встановленому Податковим кодексом України порядку податкової накладної №5 від 30.06.2017 року платника податків ФОП ОСОБА_1 підлягають задоволенню, оскільки саме цим органом допущене порушення прав позивача.

Відносно позовних позовних вимог про визнання неправомірними (незаконними) дій Головного управління ДФС у Донецькій області по не реєстрації у встановленому Податковим кодексом України порядку податкової накладної №5 від 30.06.2017 року платника податків ФОП ОСОБА_1 суд вважає, що у задоволенні позовної заяви відносно зазначеного суб'єкта повинно бути відмовлено, оскільки по - перше, Головним управлінням ДФС у Донецькій області 14.07.2017 року складено Висновок контролюючого органу з пропозицією щодо реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації №137/НОМЕР_1/05-99-07-14-3 з пропозицією щодо реєстрації податкової накладної від 31.08.2017 року №1 в Єдиному реєстрі податкових накладних, по - друге, зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН не віднесено до компетенції Головного управління ДФС у Донецькій області, а є виключною компетенцією ДФС України.

Щодо позовних вимог зобов'язати ДФС України зареєструвати податкову накладну №5 від 30.06.2017 року з моменту її надходження до реєстру - 10.07.2017 року суд зазначає наступне.

Згідно до приписів пп. 201.16.4 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України передбачено, що податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У першому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, яке ухвалюється саме Комісією ДФС.

У другому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.

Тобто реєстрація можливо тільки в двох випадках: відповідачем самостійно прийняте рішення про реєстрацію податкової накладної або набуло законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.

З огляду на вищезазначене у задоволенні позовних вимог позивача - зареєструвати податкову накладну №5 від 30.06.2017 року з моменту її надходження до реєстру - 10.07.2017 року повинно бути відмовлено, оскільки це прямо суперечить приписам пп. 201.16.4 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України.

Ч. 2 ст. 11 КАС України передбачено, що суд може вийти за межі позовних вимог тільки у разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Тому суд вважає, що вірним способом захисту прав позивача є зобов»зання ДФС України зареєструвати податкову накладну №5 від 30.06.2017 року у порядку встановленому пп. 201.16.4 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України.

Ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, враховуючи недоведеність відповідачем обґрунтованості прийняття спірного рішення, позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч. 3 цієї статті якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 2-14, 17, 18, 24, 71, 86, 94, 121, 122, 158-163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області, Державної фіскальної служби України про визнання неправомірними (незаконними) дії Головного управління Державної Фіскальної Служби України у Донецькій області та Державної фіскальної служби України про визнання неправомірними дій по не реєстрації у встановленому Податковим кодексом України порядку податкової накладної №5 від 30.06.2017 року платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1; скасування рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, від 21.07.2017р.№13949/НОМЕР_1 про відмову в реєстрації податкової накладної №5 від 30.06.2017 року платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та про зобов'язання ДФС України зареєструвати податкову накладну №5 від 30.06.2017 року з моменту її надходження до реєстру - 10.07.2017 року - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Державної фіскальної служби України по не реєстрації у встановленому Податковим кодексом України порядку податкової накладної №5 від 30.06.2017 року платника податків Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України від 21.07.2017р.№13949/НОМЕР_1 про відмову в реєстрації податкової накладної №5 від 30.06.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов'язати Державну фіскальну служби України зареєструвати податкову накладну №5 від 30.06.2017 року у порядку встановленому пп. 201.16.4 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державної фіскальної служби України (за рахунок бюджетних асигнувань) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) судові витрати у сумі 2400 (дві тисячі чотириста) грн.

Повний текст постанови складено та підписано 18 грудня 2017 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У випадку подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кониченко О.М.