Справа № 265/4161/17
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Міхєєва І.М.
Суддя-доповідач - Ястребова Л. В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2017 року справа №265/4161/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: судді-доповідача Ястребової Л.В., суддів: Гайдара А.В., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 31 жовтня 2017 року у справі № 265/4161/17 за позовом ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Мельченка Р.О. про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

19 вересня 2017 року ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м. Маріуполі старшого лейтенанта поліції Мельченка Р.О. (надалі відповідач) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за закрити провадження у справі (а.с. 1).

Постановою Орджокікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 31 жовтня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

Позивач із таким судовим рішенням не погодився, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції не досліджено та не надано оцінки наданим доказам. Так, апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції, що він здійснив зупинку для того, аби забезпечити безперешкодний проїзд перехрестя іншим учасникам дорожнього руху. На переконання апелянта, суд першої інстанції не дав оцінку доказу, який вказує на те, що видимість знаку, зобов`язуючого здійснити повну зупинку транспортного засобу була ускладнена листям та гілками дерев, які закривали відповідний знак. Також, на думку апелянта, судом першої інстанції не були об`єктивно вивчені доводи про те, що знак 2.2 ПДР «Проїзд без зупинки заборонено» був встановлений з порушенням п. 10.1.1 гл. 10 ДСТУ та стандарту ДСТУ 4100:2014 (а.с. 61-62).

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За правилами частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права колегія суддів встановила наступне.

13 червня 2017 року інспектором 2 роти 1 батальону Управління патрульної поліції в м. Маріуполі, старшим лейтенантом поліції Мельченко Русланом Олександровичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 110769 зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладено штраф у розмірі 255 грн. 00 коп.

Постанова мотивована тим, що ОСОБА_1 , 13 червня 2017 року о 08:51 год., керуючи транспортним засобом VOLVO MAZDA 323 номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись на перехресті вул. Покришкіна та вул. Карпінського проігнорував вимогу дорожнього знаку 2.2. ПДР «Проїзд без зупинки заборонено», а саме, здійснив проїзд без зупинки, чим порушив п.п. 33 ПДР України (а.с. 2).

ОСОБА_1 із такою постановою не погодився та звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення винесена інспектором патрульної поліції відповідно до вимог діючого законодавства, оскільки в судовому засіданні надано переконливі докази щодо наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993р. № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (далі - ПДР).

Згідно з п.1.1. ПДР вони, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 2.2 розділу 33 Правил дорожнього руху, "Проїзд без зупинки заборонено". Забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.

У відповідності до ч.1 ст.122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом апеляційної інстанції оглянуто відеозапис подій, які зафіксовано 13 червня 2017 за допомогою відеореєстратора патрульного автомобіля.

З копії відеозапису, який записаний на DVD-R диску NANOTEX та наявний в матеріалах справи (а. с. 8) та відтворений в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, колегією суддів встановлено, що позивач, 13 червня 2017 року рухаючись на автомобілі MAZDA 323 номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті вул.. Покришкіна та вул. Карпинського в м. Маріуполі не зупинився перед знаком 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено».

Колегія суддів зазначає, що позивач, в даному випадку, повинен був зупинитися перед знаком 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», і лише тоді продовжити рух, однак позивачем цього зроблено не було.

Таким чином, постановою серії ЕАА № 110769 від 13 червня 2017 року та відеозаписом з відеореєстратора патрульного автомобіля зафіксовано, що позивач здійснив проїзд без зупинки перед знаком 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», тобто вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП підтверджується у повному обсязі.

Посилання апелянта на те, що знак 2.2 ПДР «Проїзд без зупинки заборонено» встановлено з порушенням п. 10.1.1 гл. 10 ДСТУ та стандарту ДСТУ 4100:2014, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки листом Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Донбас-Інформ-Ресурси» №577 від 19.07.2017 року, за підписом т.в.о директора О.М. Процива повідомлено, що згідно діючого ДСТУ 4100:2014, дорожній знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» потрібно встановлювати в місцях де, згідно вимогам п. 10.4.2, може бути встановлений знак 2.1, але на підїзді до перехрестя не забезпечено видимість транспортних засобів, які наближаються дорогою, що перетинається. По вулиці Покришкіна при підїзді до перехрестя з вулицею Карпинського зі сторони пр. Металургів не забезпечено видимість транспорту, що рухається по вул. Карпинського зі сторони вул. Гастело (в безпосередній близькості від проїзної частини розташовано зелені насадження) (а.с. 31)

До листа ДП МВС України «Донбас-Інформ-Ресурси» №577 від 19.07.2017 року додана схема організації дорожніх знаків та дорожньої розмітки (а.с. 32).

Щодо вимоги позивача про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку, зокрема, із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим, прийняття відповідного рішення про закриття провадження у справі відноситься до компетенції органу, які уповноважені законом на розгляд даної категорії справ про адміністративні правопорушення, а не до компетенції суду.

Колегія суддів зазначає, що судом не вирішується питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності певної особи, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд має право визнати незаконними і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити в цьому, а зазначене свідчить про те, що адміністративні суди не наділені повноваженнями закривати провадження по справах про адміністративні правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку, що доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи, оскільки вони суперечать чинному законодавству та не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Згідно частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 31 жовтня 2017 року у справі № 265/4161/17 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Л.В. Ястребова

Судді А.В. Гайдар

І.Д. Компанієць