Справа № 161/14409/17
Суддя: Гринь О. М.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/1019/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої - судді Гриня О.М.,

при секретарі - Муригіній А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського Маневицького ВП ГУНП у Волинській області Цютина Івана Васильовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, --

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до поліцейського Маневицького ВП ГУНП у Волинській області Цютина І.В. про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Свій позов обґрунтовує тим, що 07 вересня 2017 року постановою про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДР №007385, його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Згідно даної постанови він 07 вересня 2017 року о 14 год. 30 хв., керуючи транспортним засобом марки «Фольксваген Джетта», д.н.з. НОМЕР_1, на автодорозі Р-14, смт. Колки, вул. Грушевського, під час виконання маневру обгону він пересік суцільну лінію дорожньої розмітки 1.11., чим порушив ПДР, п.п. 8.1. Вказує, що він дійсно їхав вказаною в постанові автодорогою, попереду нього рухався з дуже малою швидкістю вантажний автомобіль. Намагаючись обігнати вказану вантажівку, не перетинаючи лінію дорожньої розмітки, він частково наїхав на неї лівим колесом свого автомобіля. Також зазначає, що з ним автомобілі було ще троє пасажирів, яких відповідач відмовився опитати. На його прохання надати відеодокази, де було б зафіксовано порушення ним правил дорожнього руху, відповідач пояснив, що такі відсутні. Вважає себе невинуватим у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене, просить визнати незаконною та скасувати постанову від 07 вересня 2017 року серії ДР №007385 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Позивач в судове засідання не з'явився, заявою від 23 листопада 2017 року просить розгляд справи здійснювати без його участі. Позов підтримує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. В матеріалах справи наявні письмові заперечення на позов, які обґрунтовано тим, що при розгляді адміністративної справи позивачу було надано можливість надати свої пояснення про причини порушення ПДР, обґрунтувати свої дії, вказати можливих свідків чи очевидців події, проте жодних пояснень чи обґрунтувань ОСОБА_1 надано не було. Водій заперечував вчинення ним правопорушення, вважаючи, що транспортний засіб, який рухався попереду нього їхав з занадто малою швидкістю. Позивачу було роз'яснено, що порушення ним ПДР зафіксовано не в автоматичному режимі, відео- та фото фіксація не велася в зв'язку з відсутністю технічних засобів. Правопорушення виявлено працівниками поліції під час патрулювання, оскільки було очевидним. В задоволенні позову просить відмовити, а розгляд справи проводити за його відсутності за наявними матеріалами справи.

З урахуванням вимог ст. 128 КАС України, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

З копії постанови від 07 вересня 2017 року про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДР №007385 вбачається, що 07 вересня 2017 року о 14 год. 30 хв., ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки «Фольксваген Джетта», д.н.з. НОМЕР_1, на автодорозі Р-14, смт. Колки, вул. Грушевського, під час виконання маневру обгону пересік суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1., чим порушив ПДР, п.п. 8.1. ПДР України.

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с.5).

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.4 ст.71 КАС України, суб'єкт владних повноважень повинен подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Аналізуючи положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної категорії справ відповідачу належить довести правомірність своїх дій та бездіяльності.

Відповідачем не надано жодних доказів в підтвердження законності оскаржуваної постанови від 07 вересня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Склад адміністративного правопорушення обов'язково має містити наступні ознаки: об'єкт правопорушення, суб'єкт правопорушення, об'єктивна та суб'єктивна сторони правопорушення.

Відсутність одного із вищезазначених елементів в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вказує на відсутність складу адміністративного правопорушення.

Так, диспозицією ч.1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Об'єктом правопорушення виступають охоронювані законом відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в галузі шляхового господарства і зв'язку.

Об'єктивна сторона правопорушення, за вчинення якого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, полягає в тому, що позивач під час виконання маневру обгону пересік суцільну лінію дорожньої розмітки 1.11., чим порушив ПДР, п.п. 8.1.

Суб'єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

З огляду на викладене, відповідачем не доведено наявність об'єктивної сторони правопорушення в діях ОСОБА_1

Будь-які сумніви та протиріччя, які виникають при розгляді адміністративного позову про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення суд тлумачить на користь особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, дотримуючись приписів ст. 62 Конституції України.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Частиною першою ст. 55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч.1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, а також те, що відповідачем не доведено правомірність свого рішення, з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, суд приходить до переконання, що адміністративний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Загальної декларації прав людини, Конституції України, ст.ст. 8, 9, 11, 71, 143, 158-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову поліцейського Маневицького ВП ГУНП у Волинській області Цютина Івана Васильовича від 07 вересня 2017 року серії ДР №007385 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду О.М. Гринь