Справа № 817/1757/17
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 грудня 2017 рокуР і в н е 817/1757/17
14 год. 26 хв.

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О. за участю секретаря судового засідання Птюшинська І.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача: представник ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Комунального автотранспортного підприємства 1728 до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити певні дії. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 10 січня 2017 року ухвалою господарського суду Рівненської області було введено процедуру санації позивача та затверджений план санації до порушення провадження у справі про банкрутство. В затвердженому плані досудової санації згідно реєстру грошових вимог кредиторів значаться вимоги: - ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненської області в сумі 714521,93грн., ДПІ в Рівненському районі в сумі 2497018,28 грн. Також вказаною ухвалою суду введений мораторій на задоволення кредиторів позивача. Однак, протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, відповідачем нараховувалась пеня в сумі 314152,34грн., яку позивач повністю сплатив, однак такі дії позивач вважає протиправними та такими, не відповідають вимогам чинного законодавства, в звязку з чим просить суд визнати дії відповідача по нарахуванню пені в період дії мораторію протиправними та зобовязати відповідача списати пеню у зазначеній сумі.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та надали пояснення, тотожні викладеним у позовній заяві.

Відповідач подав письмові заперечення на адміністративний позов, в яких зазначає, що дійсно така пеня нараховувалась відповідачем, однак це виконувалось в автоматичному режимі програмним забезпеченням. При цьому зазначив, що програмне забезпечення відповідача здійснюється у порядку взаємообміну інформацією ЄДР та відомчих реєстрів Державної фіскальної служби України. Щодо юридичних осіб таким відомчим реєстром є Єдиний банк даних про платників податків юридичних осіб, який ведеться автоматизовано із використанням класифікаторів та довідників (державних, статистичних, галузевих, відомчих та технічних). Оскільки у ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб підприємців позивача розділ «Дані про перебування особи в процесі провадження у справі про банкрутство, санації» не містить жодної інформації, то така пеня нараховувалась на податковий борг системою автоматично. Просить у задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав позицію, викладену у письмових запереченнях.

Дослідивши подані суду письмові докази, суд виходить з наступного.

10.01.2017 року ухвалою Господарського суду Рівненської області у справі №918/1324/16 заяву боржника Комунального автотранспортного підприємства 1728 про затвердження плану санації боржника до порушення провадження у справі про банкрутство задоволено. Введено процедуру санації до порушення провадження у справу про банкрутство строком на дванадцять місяців до 11.01.2018р. Затверджений план санації та введений мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач визнаний кредитором боржника на суму 714521,93грн.

Також судом встановлено та не заперечується відповідачем, що в період мораторію на задоволення вимог кредиторів боржника на суму податкового боргу нараховувалась пеня в сумі 314152,34грн., яка була повністю сплачена позивачем.

Вказане підтверджується також інтегрованою карткою платника податків та наданими до матеріалами справи платіжними дорученнями.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або оголошення його банкрутом», досудова санація - це система заходів щодо відновлення платоспроможності боржника, які може здійснювати власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, інвестор, з метою запобігання банкрутства боржника шляхом реорганізаційних, організаційно-господарських, управлінських, інвестиційних, технічних, фінансово-економічних, правових заходів, відповідно до законодавства, до початку порушення провадження у справі про банкрутство.

Нормами вказаного Закону та «Положенням про порядок проведення санації до порушення провадження у справі про банкрутство» встановлено, що в ході розробки плану досудової санації ідентифікуються всі наявні кредитори підприємства.

Також ст. 1 вказаного Закону, під поняттям кредитор розуміється юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника.

Пунктом 6.2. «Положення про порядок проведення санації до порушення провадження у справі про банкрутство» визначено, що з дня винесення ухвали про затвердження плану досудової санації: вводиться мораторій на задоволення вимог кредиторів, які виникли до затвердження судом плану досудової санації; встановлюється заборона на порушення справи про банкрутство боржника за його заявою або за заявою будь-кого з кредиторів, вимоги яких виникли до затвердження судом плану досудової санації, на строк, передбачений цим планом; умови плану досудової санації боржника стають обов'язковими для всіх кредиторів, вимоги яких виникли до затвердження судом плану досудової санації.

Статтею 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобовязань і зобовязань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобовязань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Відповідно до ч. 9 ст. 6 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», протягом процедури санації боржника до порушення провадження у справі про банкрутство діє мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Мораторій поширюється на вимоги кредиторів, що виникли до затвердження плану санації, відповідно до ч.8 ст.6 вказаного Закону.

Згідно ч.3 ст.6 цього ж Закону, умови плану санації, а також мораторій на задоволення вимог кредиторів поширюються на вимоги всіх кредиторів, що виникли до затвердження плану санації боржника до порушення провадження у справі про банкрутство.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів (ч.3 ст.19 Закону): забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення па заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах; забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобовязання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Отже, відповідач, який є кредитором боржника і вимоги якого виникли до затвердження плану санації, не мав правових підстав для нарахування пені в період дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, а тому дії відповідача щодо нарахування пені в період дії мораторію є протиправними.

Разом з тим, оскільки пеня була нарахована та повністю сплачена позивачем, то відновленням порушених прав позивача буде задоволення позовних вимог щодо списання такої пені, при цьому списання пені призведе до зарахування сплачених коштів на погашення основної суми боргу, що не заперечувалось позивачем.

За наведених обставин позовні вимоги позивача належать до задоволення у повному обсязі.

За змістом статті 94 КАС України, судові витрати присуджуються на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Рівненській області щодо нарахування пені Комунальному автотранспортному підприємству 1728 в сумі 314152,34грн. за платежем «Надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях».

Зобов'язати Головне управління ДФС у Рівненській області списати пеню в сумі 314152,34грн., нараховану Комунальному автотранспортному підприємству 1728 за платежем «Надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях».

Присудити на користь позивача ОСОБА_4 автотранспортне підприємство 1728 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Головне управління Державної фіскальної служби у Рівненській області судовий збір у розмірі 4712,29 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Комшелюк Т.О.