Справа № 821/1436/17
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/1436/17
Херсонський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Василяки Д.К.,

суддів: Бездрабка О.І., Войтовича І.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "ім. Латиських Стрільців" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними і скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Товариство з додатковою відповідальністю "ім. Латиських Стрільців" (далі по тексту - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі по тексту- відповідач) про визнання протиправними і скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач 10 серпня 2017 року направив для реєстрації податкову накладну № 30 від 19.07.2017р. на суму 88 352,00 грн. в т.ч. ПДВ 14 725,33 грн., реєстраційний № документа - .

Згідно інформації зазначеної в квитанції № 1 від 10 серпня 2017 року направленої ДФС України через "Автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронних документів" відповідач на адресу позивача повідомив, що відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПКУ реєстрація ПН № 30 зупинена, оскільки ПН відповідає критеріям оцінки ступеня ризику, визначеним п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджено Наказом МФУ від 13.06.17р. № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарам згідно з УКТЗЕД 1001, і запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК.

14 серпня 2017 року направив для реєстрації податкову накладну № 29 від 19.07.17р. на суму 269 808,08 в т.ч. ПДВ 44 968,01 грн. реєстраційний номер .

Проте, згідно інформації зазначеної в квитанції № 1 від 14 серпня 2017 року відповідач повідомив, що відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПКУ реєстрація ПН № 29 зупинена, оскільки ПН не відповідає критеріям оцінки ступеня ризику і запропонували позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН.

15 серпня 2017 року позивач подав до ДФС України по 14 пакетів документів по кожній із податкових накладних, що підтверджували реальність здійснення операцій по відмовленим в реєстрації податковим накладним № 29 та № 30 від 19.07.2017р.

Невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД 1001, як зазначено відповідачем в квитанції як на підставу для зупинення реєстрації ПН №№ 29, 30, ТДВ пояснило що підприємство не закуповує сільгосппродукцію з метою її подальшого перепродажу, а вирощує сільгоспродукцію і реалізує свою власно вирощену.

Згідно інформації зазначеної у квитанції № 2 J201009 від 18.08.2017р. комісією ДФС України прийнято рішення № 98729/05396764 від 18.08.2017 р. про відмову у реєстрації податкової накладної № 29 від 19.07.2017р. в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно інформації зазначеної у квитанції № 2 J201009 від 18.08.2017р. комісією ДФС України прийнято рішення № 98728/05396764 від 18.08.2017р. про відмову у реєстрації податкової накладної № 30 від 19.07.2017р. в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підставою для відмови в реєстрації податкових накладних зазначено надання платником податку копії документів складених з порушенням законодавства та/або не є достовірними для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію даних податкових накладних.

Вказані рішення позивач вважає неправомірними, оскільки ним було надано усі належні документи, вичерпний перелік, який наведений Наказом МФ України № 567. Крім того на думку позивача, зазначив, що ДФС України грубо порушено норми п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 20 ПІКУ, оскільки не зазначено конкретного чіткого критерію оцінки ступеня ризиків.

На підставі вказаного позивач просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення Державної фіскальної служби України від 18 серпня 2017 р. № 98729/05396764 про відмову в реєстрації податкової накладної № 29 від 19.07.2017р. в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з додатковою відповідальністю "ІМ. ЛАТИСЬКИХ СТРІЛЬЦІВ";

- визнати протиправними та скасувати рішення Державної фіскальної служби України від 18 серпня 2017 р. № 98728/05396764 від 18.08.2017р. про відмову в реєстрації податкової накладної №30 від 19.07.2017р. в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з додатковою відповідальністю "ІМ. ЛАТИСЬКИХ СТРІЛЬЦІВ";

- зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 29 від 19 липня 2017р. та податкову накладну № 30 від 19 липня 2017р., поданої Товариством з додатковою відповідальністю "ІМ. ЛАТИСЬКИХ СТРІЛЬЦІВ".

Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач надав до суду заперечення, які обґрунтовано тим, що позивачем подано податкові накладні № 29 та № 30 від 19.07.2017 р. При цьому, позивачем було подано недостатньо документів на підтвердження походження реалізованої пшениці в адресу ТОВ "АТ Каргрілл", тому Комісією прийнято рішення про зупинення реєстрації податкової накладної та надалі про відмову в реєстрації податкових накладних. Вважає оскаржувані рішення правомірними та такими, що не підлягають скасуванню.

Від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 4 ст. 122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Ухвалою суду від 12 грудня 2017 року суд ухвалив подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, суд приходить до наступного: товариство з додатковою відповідальністю "ім. Латиських Стрільців" є сільськогосподарським підприємством, основним видом діяльності за КВЕД -2010 - 01.11 - вирощування зернових та технічних культур.

Судом встановлено, що між позивачем та TOB "АТ Каргрілл" 12 липня 2017 року укладено договір поставки № CVP01707, яким позивач зобов'язався поставити та передати у власність 200,0 т пшениці 4, 5, б класів урожаю 2017 року на умовах визначених договором.

18 липня 2017 року сторони уклали додатковий договір № 1 до договору поставки CVP01707 від 12.07.17р., яким внесено зміни до договору поставки про порядок розрахунків і передбачили що покупець здійснює оплату 80% від повної вартості прийнятого товару (без урахування податку на додану вартість) на банківський рахунок постачальника протягом трьох банківських днів з дати підписання даного додаткового договору. Решку коштів покупець сплачує протягом трьох банківських днів з дати надання документів, вказаних в п.п. 5.1.1, 5.1.2 договору та реєстрації постачальником в Єдиному реєстрі податкових накладних належним чином виписаної податкової накладної виключно в електронній формі у порядку, визначеному законодавством, з наданням електронного підпису уповноваженої особи постачальника.

На виконання вищевказаного договору поставки позивач 18 липня 2017 року відвантажив покупцю по товарно-транспортній накладній серії ПЗО №091832 - 20,280 т. пшениці 6 класу; 19 липня 2017р. позивачем виписано та видано TOB "АТ Каргрілл" рахунок № 69, накладна № 57 на отримані 20,080 т. пшениці на загальну суму 88 352,00 грн., в тому числі 73 626,67 грн. - вартість товару, 14 725,33 грн. - податок на додану вартість та виписано податкову накладну № 30.

Платіжним дорученням № 13998 від 21.07.17р. TOB "АТ Каргрілл" перерахувало позивачу 73 626,67 грн. (вартості отриманої пшениці без вартості ПДВ).

Крім цього, 18 липня 2017 року позивач по товарно-транспортним накладним: серія ПЗО №091829 відвантажив покупцю 20,770 т. озимої пшениці; серія ПЗО № 091830 відвантажено 20,940 т. озимої пшениці; серія ПЗО № 091831 відвантажено 20,380 т. озимої пшениці, а всього 62,090 т. Місце поставки термінал Покупця в м. Миколаїв.

Відповідно до розділу 6 Договору поставки приймання товару від продавця за якістю і кількістю здійснюється в місці поставки покупцем за показниками, визначеними лабораторією термінала.

19 липня 2017р. позивачем була виписана покупцю накладна № 56 і рахунок № 68 на оплату відвантаженої йому пшениці 5 класу - 40580 т. і пшениці 6 класу - 20,740 т., вартістю 224 840,07 грн. та 44 968,01 грн. податку на додану вартість, всього 269 808,08 грн. та виписана податкова накладна № 29 на зазначену суму.

Платіжним дорученням №13675 від 19.07.2017р. "АТ Каргрілл" перерахувало на розрахунковий рахунок позивача вартість відвантаженого йому товару (без врахування 44 968,01 податку на додану вартість) на суму 224 840,07 грн.

У відповідності до вимог п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України по здійсненим операціям з постачання товару складено податкові накладні: № 30 від 19.07.2017 року та № 29 19.07.2017 року, які направлені для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно отриманих квитанцій від Державної фіскальної служби України від 14.08.17, податкові накладні доставлені до центрального рівня Державної податкової служби України, але їх реєстрацію зупинено відповідно до п.201.16 ст.201 ПКУ. В квитанціях зазначено, що "ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом б Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 р. №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 1001". Також, даними квитанціями запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК.

На виконання п.п.201.16.2 п.201.16. ст.201 ПКУ на адресу податкового органу від позивача 15.08.2017 подано по 14 пакетів документів по кожній податковій накладній на підтвердження реальності здійснення операцій: копію книги основних засобів - 6 арк.; Додатки та копію документів по землі - 18 арк., в тому числі лист Держгеокадастру про наявність у ТДВ 2 942 га орендованої землі; звіти ТДВ про збирання врожаю; звіти ТДВ про реалізацію с/г продукції; документи по відвантаженню зерна "АТ Каргрілл" - 16 арк.; документи на придбання інтексицидів - 9 арк.; документи на придбання карбоміду - 7 арк.; документи на придбання карбаміду - 10 арк.; документи на придбання інтестициду - 12 арк.; документи на придбання добрив - 12 арк.; документи на придбання ПММ - 25 арк.; документи на придбання гербіцидів - 13 арк.

Згідно інформації зазначеної у квитанції № 2 J201009 від 18.08.2017р. Комісією ДФС України прийнято рішення № 98729/05396764 від 18.08.2017р. про відмову у реєстрації податкової накладної № 29 від 19.07.2017р. в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно інформації зазначеної у квитанції № 2 J201009 від 18.08.2017р. Комісією ДФС України прийнято рішення № 98728/05396764 від 18.08.2017р. про відмову у реєстрації податкової накладної № 30 від 19.07.2017р. в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підставою для відмови в реєстрації податкових накладних № 29 і № 30 від 19.07.2017р. зазначено, що надані платником податку копії документів складені з порушенням законодавства та/або не є достовірними для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію даних податкових накладних.

При цьому суд зазначає, що відповідачем до суду не надано самих оскаржуваних рішень.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне: відповідно підпунктів а, б пункту 185.1 статті 185 ПК України, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 ПК України).

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

За приписами пункту 74.2 статті 74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3 статті 74 ПК України).

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" №1246 від 29.12.2010 (далі по тексту - Порядок №1246), податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Пунктом 12 Порядку №1246 визначено, що після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Суд зазначає, що аналогічні норми містить підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Підпунктом 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 ПК України визначено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію (їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В даному випадку позивачу були надіслані квитанції № 1 від 10.08.2017 та № 1 від 14.07.2017.

Зі змісту даних квитанцій по податкових накладних встановлено, що контролюючим органом сформовано висновок про відповідність податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН, затверджених наказом Мінфіну від 13.06.2017 №567.

Виходячи з вищевикладеного, суд зазначає, що контролюючим органом порушено норми підпункту 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 ПК України, оскільки ним не зазначено у квитанціях № 1 від 10.08.2017 та № 1 від 14.08.2017 конкретного чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

Суд зазначає, що фіскальним органом у квитанціях вказується лише загальне посилання на відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, затверджених Наказом №567. При цьому, підпункт 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 ПК України вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію.

Зокрема, пункт 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків Наказу №567 містить у собі визначення двох різних критеріїв: Моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

Таким чином, фіскальний орган був зобов'язаний у квитанціях № 1 від 10.08.2017 та № 1 від 14.08.2017 чітко вказати на конкретний вид критерію, який встановлений пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків Наказу №567. Визначення фіскальним органом у даних квитанціях конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких міститься у Наказі №567 "Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних".

Відповідно до пункту 1 Вичерпного переліку документів Наказу №567 вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567 (далі - Критерії):

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки - фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки - фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

З аналізу норм законодавства слідує, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Відповідачем у квитанціях по податкових накладних від 19.07.2017 р. № 29 та № 30, вказано про те, що виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД, та запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних. При цьому, конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом №567 (пункт 1 Вичерпного переліку документів містить два різні переліки, в залежності від визначеного ступеня ризику), не зазначено.

Разом з тим, суд приймає до уваги надання позивачем документів, які зазначені п.1 Вичерпного переліку документів, затвердженому наказом № 567, для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв.

Суд зазначає, що відповідно до п.п. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 ПК України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (підпункт 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 ПК України).

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 ПК України.

Суд зазначає, що відповідно до п.п. 201.16.2 п. 201.6 ст. 201 ПК України, позивачем були надані копії документів до господарських операції з поставки ТОВ "АТ "Каргілл" пшениці 4, 5, 6 класів урожаю 2017 року та податкові накладні № 29 від 19.07.2017, № 30 від 19.07.2017 для направлення для Комісії ДФС України.

Дані документи направляються податковим органом за місцем обліку платника податків відповідно підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 ПК України до Комісії ДФС України для прийняття рішення щодо реєстрації податкових накладних. Однак, 18.08.2017 Комісія Державної фіскальної служби України прийняла рішення про відмову в реєстрації податкових накладних.

Суд звертає увагу, що рішення комісії від 18.08.2017 № 98729/05396764 та № 98728/05396764 взагалі не надано відповідачем до суду, що унеможливлює їх дослідження.

В ході розгляду справи представник відповідача зазначив лише про те, що наданих позивачем документів по операціям недостатньо для належної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Абзацом 1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" №190 від 29.03.2017 (далі - Постанова №190) установлено, що комісія Державної фіскальної служби (далі - комісія ДФС) приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Абзацом 2 Постанови №190 визначено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу ;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Таким чином, рішення комісії Державної фіскальної служби повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, у даному випадку, або "надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування", або "надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування".

Отже, суд приходить до висновку, що оскаржувані рішення є необґрунтованими, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарської операції за податковими накладними у реєстрації яких відмовлено.

Господарські операції, за результатами яких видані податкові накладні № 29 від 19.07.2017 та № 30 від 19.07.2017 підтверджено документами, наявними в матеріалах справи.

З огляду на таке, факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ні факту здійснення платником податків господарської операції, ні факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.

За таких підстав, суд дійшов висновку, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарської операції між позивачем та ТОВ "АТ Каргілл", та що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних № 29 від 19.0.2017, № 30 від 19.07.2017.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.2,8,9,12,17,19,122,128, 158,159, 160-163,167 КАС України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати рішення Державної фіскальної служби України від 18 серпня 2017 р. № 98729/05396764 про відмову в реєстрації податкової накладної № 29 від 19.07.2017р. в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої товариства з додатковою відповідальністю "ім. Латиських Стрільців".

Визнати протиправними та скасувати рішення Державної фіскальної служби України від 18 серпня 2017 р. № 98728/05396764 від 18.08.2017р. про відмову в реєстрації податкової накладної №30 від 19.07.2017р. в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої товариства з додатковою відповідальністю "ім. Латиських Стрільців".

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 29 від 19 липня 2017р. та податкову накладну № 30 від 19 липня 2017р., поданої товариства з додатковою відповідальністю "ім. Латиських Стрільців".

Стягнути на користь товариства з додатковою відповідальністю "ім. Латиських Стрільців" () за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України () судові витрати зі сплати судового збору у сумі 3200 грн., шляхом безспірного списання коштів органами казначейської служби України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя Василяка Д.К.

Суддя Бездрабко О.І.

Суддя Войтович І.І.

кат. 8