Справа № 159/4621/17
Суддя: Логвинюк І. М.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/4621/17
Провадження № 2-а/159/261/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської обл. в складі

головуючого - судді Логвинюк І. М.,

при секретарі судового засідання Щесюк Н.Й.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

відповідача Бісюка О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП № 2 Ковальського ВП ст. сержанта Бісюка О.П. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач 27.11.17 р. звернувся до суду із вказаним вище адміністративним позовом, просить скасувати постанову № 102 476 від 18.11.17 р., винесену відповідачем про притягнення його до адмінвідповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП (далі - оскаржувану постанову). Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18.11.17 р. відповідачем було винесено оскаржувану постанову про притягнення його до адмінвідповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладено адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.. Зазначає, що зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що він, керуючи т/з марки «Сітроен», р. н. НОМЕР_1, ніби - то здійснив обгін на мосту. Вважає оскаржувану постанову незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що, як вбачається з матеріалів справи, відповідач зупинив його як водія о 08 год. 15 хв. 18.11.17 р. у м. Ковелі Волинської області, по вул. Варшавській і звинуватив у здійсненні обгону на мосту. Там же тоді ж відповідач виніс оскаржувану постанову. Покликаючись на ч. 2 ст. 258, ст. ст. 283, 276 КУпАП, рішення КС України від 26.05.15 р. № 5 - рп/2015, зазначає, що справа про адмінправопорушення мала б бути розглянута відповідачем по місцю розташування Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області, однак, відповідач неправомірно розглянув справу у місці його зупинення, чим суттєво порушив його права. Покликаючись на ст. 245, 33, ч. 1 ст. 268 КУпАП, зазначає, що недотриманням вказаних вище норм права відповідач порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП. Незаконно розглянувши справу у місці зупинення, відповідач не дав йому можливості скористатись сказаними вище правами у повному обсязі. Відповідач проігнорував положення ч. 2 ст. 33, ст. 278, 279 КУпАП, пішов до свого службового автомобіля, де виніс оскаржувану постанову без підготовки справи до розгляду і оголошення посадової особи, яка розглядає справу; особи, яка притягається до адмінвідповідальності; без вирішення клопотань та дослідження доказів, заслуховування осіб, які беруть участь у розгляді справи. Зазначає, що у його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, так як він не здійснював обгону на мосту. Покликаючись на постанову ВС України від 13.12.16 р. у справі № 306/17/16 - а, просить позов задовольнити.

У судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі, обгрунтувавши його вищенаведеними доводами, суду додатково пояснив, що він, дійсно, як водій керував у вказаний у оскаржуваній постанові час вказаним там же автомобілем, по вул. Варшавській у м. Ковелі Волинської області. Поряд з ним у автомобілі в якості пасажира знаходився свідок ОСОБА_4. Здійснювалось фіксування за допомогою відео реєстратора, встановленого у його автомобілі. Перед мостом через річку, з огляду на те, що попереду нього з невеликою швидкістю рухався автомобіль, він здійснив маневр випередження останнього. Однак, це мало місце до початку мосту. Після того, як він проїхав міст, був зупинений поліцейськими. Він пояснив відповідачеві, що обгону не здійснював, а здійснив маневр на випередження того транспортного засобу, що рухався з невеликою швидкістю. Однак, такі його пояснення відповідачем було проігноровано. Він перед розглядом справи про адмінправопорушення клопотань відповідачеві не заявляв, перешкод у наданні пояснень відповідач не чинив і його права, що зазначені у ст. 268 КУпАП, відповідач не порушив. Пояснити, яким чином розгляд справи про адмінправопорушення у місці його зупинення порушив його права, пояснити суду не зміг. Відеозапис з його відео реєстратора не має функції налаштування дати, тому дата є відмінною від дійсної. Просить позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні 07.12.17 р. позову не визнав, суду пояснив, що коли він спільно із свідком ОСОБА_5 ніс службу як поліцейський і вони рухались на службовому автомобілі по вул. Варшавській у м. Ковелі Волинської області, то він помітив, що позивач, рухаючись попереду нього у попутньому напрямку, здійснив обгін на мосту. При цьому перед автомобілем позивача рухались у тому ж напрямку ще 2 транспорті засоби з відповідною дорожній обстановці швидкістю, так як попереду був міст, мала місце суцільна смуга, будь - яке випередження заборонялось. Після мосту позивача було зупинено, він представився та пояснив причину зупинення. Перед розглядом справи по суті ним було проведено відповідну до КУпАП підготовку та вислухано пояснення позивача. Останній заперечував свою винуватість. Прав позивача він не порушував. Санкція статті, за якою було притягнуто до адмінвідповідальності позивача, не передбачає альтернатив у розмірі штрафу. Просить у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши письмові докази у справі, надані позивачем диски з відеозаписом з відеореєстратора автомобіля позивача, з'ясувавши обставини справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, розгляд справ про правопорушення, передбачене ст. ч. 2 ст. 122 КУпАП, покладено на органи Національної поліції.

За змістом ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов"язані діяли лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв»язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Як слідує із змісту ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об»єктивне з»ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобіганню правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При розгляді даної справи суд перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови на момент її винесення.

Частина 2 ст. 122 КУпАП, дійсно, передбачає адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів за порушення правил обгону, за що передбачено штраф в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що за станом на 18.11.17 р. складає 17 грн., тобто, у загальній сумі 425 грн..

Відповідно до копії оскаржуваної постанови, наданої суду позивачем, 18.11.17 р. відповідачем як поліцейським по вул. Варшавській у м. Ковелі Волинської області було винесено щодо позивача оскаржувану постанову. В останній зазначено, що позивач, о 08 год. 15 хв. 18.11.17 р., керував автомобілем марки «Сітроен», н. з. НОМЕР_1, здійснив обгін на мосту, чим порушив п. п. «г» п. 14.6 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. На позивача накладено адмінстягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.. Копія оскаржуваної постанови вручена позивачеві під розпис. На копії оскаржуваної постанови у рядку «Підпис особи, яка притягається до адмінвідповідальності» зазначено письмово про незгоду. При цьому суд зауважує, що вияв незгоди з оскаржуваною постановою виявлений після розгляду справи про адмінправопорушення по суті і не може бути розцінений як пояснення особи, що має братись до уваги поліцейським до винесення постанови.

Відповідно до змісту п. п. «г» п. 14.6. ПДР України, обгін заборонено на мостах естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості.

За змістом п. 1.10 ПДР України, міст - це споруда, призначена для руху через річку, яр та інші перешкоди, межами якої є початок і кінець пролітних споруд; обгін - це випередження одного або кількох транспортних засобів, пов'язане з виїздом на смугу зустрічного руху.

Свідок ОСОБА_6 в суді показав, що він як пасажир 08 год. 15 хв. 18.11.17 р. перебував у автомобілі під керуванням позивача. Коли автомобіль рухався по вул. Варшавській у м. Ковелі Волинської області, то орієнтовно за 150 м до мосту через річку, навпроти з»їзду до бару «Текіла», позивач здійснив маневр обгону автомобіля, що рухався попереду нього у попутньому напрямку. Після проїзду мосту позивача було зупинено поліцейськими. Останні не надавали позивачеві можливості надати пояснення з приводу виконаного маневру.

Свідок ОСОБА_5 в суді показав, що він як поліцейський разом з відповідачем під час несення служби о 08 год. 15 хв. 18.11.17 р. знаходився у службовому автомобілі. Було помічено, що позивач здійснив обгін автомобіля, що рухався попереду нього, на мосту, перетнувши суцільну смугу. Позивача було зупинено вже поза мостом. Він заперечив свою винуватість. Відповідач не допускав порушення прав позивача як особи, яка притягається до адмінвідповідальності.

Як слідує з даних відеозапису з відеореєстратора, наданого суду позивачем, що відтворені і переглянуті у судовому засіданні, та де маються відомості про рух автомобіля під керуванням позивача 18.11.17 р. від перехрестя вул. вул. Володимирської та Варшавської до місця зупинення його відповідачем, чого не заперечив у судовому засіданні і відповідач, позивач здійснив саме обгін транспортного засобу, що рухався попереду нього у попутньому напрямку, хоча не у місці з»їзду до бару «Текіла, як про це показував суду свідок ОСОБА_4, однак, і не на мосту, як про це вказано у оскаржуваній постанові, а перед мостом, перетнувши при цьому суцільну смугу.

При цьому суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_6 у тій їх частині, що маневр обгону позивач здійснив орієнтовно навпроти з»їзду до бару «Текіла», оскільки з вказаного вище відеозапису вбачається, що такий з»їзд на момент початку маневру позивач вже проїхав; враховує, що свідок міг і не фіксувати місця початку маневру, дорожню обстановку як пасажир автомобіля.

Суд приймає до уваги, що відповідальність за заборона перетину суцільної смуги передбачена іншим пунктом ПДР, а відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг передбачена іншою нормою права - ч. 1 ст. 122 КУпАП, що відповідачем у оскаржуваній постанові зазначено вірно не було.

Відповідно до змісту ст. 251 КУпАП, вона визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається із змісту ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Позивач зазначає про порушення відповідачем ст. ст. 251, 252 КУпАП, однак, доказів на підтвердження такого свого твердження суду не надав.

Як слідує зі змісту ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.

Як передбачено ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких, зокрема, віднесено до компетенції Національної поліції.

Як слідує з положень ч. ч. 3 - 6 ст. 258 КУпАП, протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених ч. 2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у т. ч. зафіксованих в автоматичному режимі. Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), згідно з Рішенням КС України від 22.12.10 р. N 23 - рп/2010 визнано (на час ухвалення рішення) частину шосту - на даний час - це є частина 7 - ст. 258 КУпАП, яка визначала, що у разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня винесення такої постанови.

Як слідує зі змісту ч. 1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Суд зауважує, що, дійсно, відповідно до рішення КС України від 26.05.15 р. за конституційним поданням Уповноваженого ВР України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно - територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення КС України зазначив, що у ч. ч. 1, 2 ст. 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Разом з тим, слід приймати до уваги, що зміни до ст. 258 КУпАП, якими надано можливість працівникам Нацполіції не складати протоколи про адміністративні правопорушення, та положення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.15 р. N 1 395 (далі - Інструкція), що зареєстровано в МЮ України 10.11.15 р. за N 1 408/27 853, якою урегульовано порядок оформлення адміністративних правопорушень саме у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, набрали чинності пізніше, ніж було прийняте вищевказане рішення КС України і цим нормативним актам не надавалось тлумачення Конституційним Судом України.

Отже, приписи рішення КС України від 26.05.15 р. повинні застосовуватись з урахуванням законодавчих змін, що відбулися у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, внесених після 26.05.15 р., та вищевказаною Інструкцією.

На час винесення оскаржуваної постанови ст. 276 КУпАП вже була доповнена частиною 6 у наведеній вище редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.15 р. N 596 - VIII.

КУпАП визначено правопорушення, що не потребують довготривалої процедури, їх перелік є вичерпний, коли особу можна притягти до адміністративної відповідальності безпосередньо на місці вчинення правопорушення. В усіх інших випадках розгляд справи провадиться за, серед іншого, місцем вчинення, коли складається протокол, збираються інші докази та протокол надсилається на розгляд уповноваженому органу.

Таким чином, підстав для складання протоколу про адмінправопорушення перед винесенням оскаржуваної постанови, надіслання його на розгляд за адресою місцязнаходження Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області, у відповідача не було.

Відповідно до п. 2 розд. III Інструкції, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідач правомірно виніс оскаржувану постанову у місці, що визначене ним як місце вчинення правопорушення.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що відповідачем було винесено щодо позивача оскаржувану постанову. В останній зазначено, що позивач, о 08 год. 15 хв. 18.11.17 р., керуючи автомобілем марки «Сітроен», н. з. НОМЕР_1, на вул. Варшавській у м. Ковелі Волинської області здійснив обгін на мосту, чим порушив п. 14.6, п. п. «г» ПДР України, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Хоча позивачем не доведено належними та допустимими доказами порушення відповідачем положень ст. 268 КУпАП, однак, доводи позивача про те, що він здійснив маневр до мосту, знайшли своє ствердження в суді.

У відповідності до ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, суд приходить до висновку, що при розгляді справи про притягнення позивача до адмінвідповідальності та прийнятті оскаржуваної постанови відповідачем було допущено порушення вимог закону, а саме: 252 КУпАП, невірно застосувавши закон. У діях позивача відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та він не вчиняв обгону на мосту.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Письмового заперечення проти позову від відповідача не надійшло.

Доказів на спростування доводів позивача, що могли б бути прийняті судом до уваги з врахуванням вищевикладеного, суду не надав.

Тому наявні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Інші доводи позивача стосовно неправомірності поведінки відповідача не знайшли свого ствердження в судовому засіданні.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 8, 55, ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. ст. 8 - 11, п. 2 ч. 1 ст. 18, ч. 2 ст. 19, ч. 1 ст. 72, ст. ст. 86, 87, 159, 160 - 163, 256, 100 КАС України, ст. ст. 7, 9, ст. ст. 222, 245, 251, 252, 256, 268, 272, 278, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 122 КУпАП, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення від 18.11.17 р. серії БР № 102 476 про притягнення до адмінвідповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1, скасувати.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ковельський міськрайсуд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на протязі 10 днів з наступного дня після її проголошення.

Головуючий:І. М. Логвинюк