Справа № 806/2107/17
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року м. Житомир справа № 806/2107/17

категорія 6.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попової О. Г.,

секретар судового засідання Ясинська К.В.,

за участю:

представників позивача Василевського М.Л., Герасимова П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства ім. Пархоменка до Відділу з питань державної реєстрації Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області, Державного реєстратора Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області Ніколайчук О.М., Державного реєстратора Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області Москальової М.С., треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Любар" про визнання протиправними та скасування державної реєстрації договорів оренди земельних ділянок,

встановив:

Приватне сільськогосподарське підприємство ім. Пархоменка звернулося до суду із позовом, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 29.08.2017, просить:

- визнати неправомірними дії Державного реєстратора Бердичівського міськрайонного управління юстиції Ніколайчук О.М. щодо здійснення державної реєстрації за Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Любар" () прав оренди на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2 площею 3,2822 га згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ін. №26643203 від 01.12.2015;

- скасувати рішення Державного реєстратора Бердичівського міськрайонного управління юстиції Ніколайчук О.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ін. №26643203 від 01.12.2015, номер запису про інше речове право №12307127 щодо здійснення державної реєстрації за Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Любар" () прав оренди на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2 площею 3,2822 га;

- визнати неправомірними дії Державного реєстратора Бердичівського міськрайонного управління юстиції Москальової М.С. щодо здійснення державної реєстрації за Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Любар" () прав оренди на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 3,304 га згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ін. №26643307 від 01.12.2015;

- скасувати рішення Державного реєстратора Бердичівського міськрайонного управління юстиції Москальової М.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ін. №26643307 від 01.12.2015, номер запису про інше речове право №12307327 щодо здійснення державної реєстрації за Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Любар" () прав оренди на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 3,304 га.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між ОСОБА_6 (орендодавцем) та ПСП ім. Пархоменка (орендарем) було укладено два договори оренди земельних ділянок строком на 5 років, про що у Державному реєстрі земель вчинено відповідні записи від 22.01.2007. Вказує, що у 2010 року по зазначених договорах було укладено додаткові угода про продовження та внесення змін до договору оренди земельної ділянки, відповідно до яких строк оренди було продовжено на 10 років, тобто по 22.01.2021, про що також у Державному реєстрі земель вчинено записи. від 22.02.2011. На думку позивача, дані договори оренди земельних ділянок є чинними, оскільки строки дії договорів не закінчилися та договори не були достроково розірвані.

За твердженнями позивача, з інформаційної довідки 28.02.2017 йому стало відомо, що 12.11.2015 після смерті ОСОБА_6 спадкоємцями ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 була прийнята спадщина померлої за законом у рівних частках, зокрема, до спадкового майна увійшли земельні ділянки площею 3,304 га та 3,2822 га. Вказує, що згідно інформаційної довідки від 13.11.2015 між ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_9, яким перейшло право власності на орендовані земельні ділянки в порядку спадкування та ТОВ "Агро-Любар" було укладено договори оренди земельних ділянок площею 3,304 га та 3,2822 га, що знаходяться на території Вигнанської сільської ради Любарського району Житомирської області. Зазначає, що рішеннями державних реєстраторів Бердичівського міськрайонного управління юстиції Ніколайчук О.М. та Москальової М.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №26643307 та №26643203 від 01 грудня 2015 року проведено державну реєстрацію права оренди вказаних земельних ділянок за ТОВ "Агро-Любар" на підставі договорів оренди землі від 13.11.2015.

Наголошує, що державними реєстраторами не перевірено належним чином чи право оренди на ці земельні ділянки зареєстровано раніше чи ні, а тому здійснена ними реєстрація права оренди порушує законні права позивача, є протиправною та підлягає скасуванню.

Представники позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, заяві про збільшення позовних вимог від 29.08.2017 (а.с. 54-56)

Представник відповідача Відділу з питань державної реєстрації Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області в судове засідання не прибув, причини неявки не повідомив. Про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлений належним чином.

Відповідач Державний реєстратор Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області Ніколайчук О.М. в судове засідання не з'явилась, поважні причини неявки не повідомила. Про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлена належним чином. Надіслала на адресу суду письмові пояснення по справі вих. №272/01-25 від 03.11.2017 відповідно до змісту яких щодо задоволення позовних вимог заперечувала. Зазначала що під час здійснення реєстрації речового права - права на оренду земельної ділянки за ТОВ "Агро - Любар" вона, як державний реєстратор, здійснила перевірку заявлених прав та поданих документів вимогам законодавства. Вказала, що посилання позивача про порушення державним реєстратором вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" є безпідставними та необґрунтованими, тому просила відмовити у задоволенні позовних вимог. (а.с. 208-211)

Відповідач Державний реєстратор Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області Москальова М.С. в судове засідання не з'явилась, поважні причини неявки не повідомила. Про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлена належним чином. Надіслала на адресу суду письмові пояснення по справі вих. №273/01-25 від 03.11.2017 відповідно до змісту яких щодо задоволення позовних вимог заперечувала. Зазначала що під час здійснення реєстрації речового права - права на оренду земельної ділянки за ТОВ "Агро - Любар" вона, як державний реєстратор, здійснила перевірку заявлених прав та поданих документів вимогам законодавства. Вказала, що посилання позивача про порушення державним реєстратором вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" є безпідставними та необґрунтованими, тому просила відмовити у задоволенні позовних вимог. (а.с. 200-203)

Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області в судове засідання не прибула. Надіслала на електронну пошту суду клопотання від 12.12.2017, відповідно до змісту якого зазначила, що Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області є третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору та не приймала будь-яких рішень. Враховуючи вищевикладене, просила провести розгляд справи без участі представника Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області. (а.с. 242)

Представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Любар" в судове засідання не з'явився, надіслав на електронну адресу суду клопотання від 12.12.2017 про відкладення розгляду справи. (а.с. 244)

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та присутні в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з таких підстав.

Встановлено, що Приватне сільськогосподарське підприємство ім. Пархоменка уклало договори оренди земельної ділянки із ОСОБА_6.

У відповідності до договору оренди землі від 25.03.2005, між ОСОБА_6 (орендодавцем) та ПСП ім. Пархоменка, в особі директора Левчука М.М. (орендарем) був укладений договір оренди земельної ділянки загальною площею 3,3040 га, кадастровий номер НОМЕР_1, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за №16 від 22.01.2007 року. Відповідно до умов вказаного договору орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянки сільськогосподарського призначення для здійснення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Вигнанської сільської ради. Пунктом 3.1 договору визначено, що договір укладено на 5 років (а.с. 17-20).

Як встановлено із акта прийому-передачі земельної ділянки від 25.03.2005, на виконання зобов'язань за договором земельної ділянки від 25.03.2005 ОСОБА_6 (орендодавець) передав, а ПСП ім. Пархоменка в особі директора підприємства Левчука М.М. (орендар) прийняв у володіння та користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, що розташована у с. Вигнанка, Україна, загальною площею 3,3040 га. (зворот а.с. 20)

Згідно договору оренди землі від 25.04.2006, між ОСОБА_6 (орендодавцем) та ПСП ім. Пархоменка, в особі директора Левчука М.М. (орендарем) був укладений договір оренди земельної ділянки загальною площею 3,2822 га, кадастровий номер НОМЕР_2, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за №17 від 22.01.2007 року. Відповідно до умов вказаного договору орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянки сільськогосподарського призначення для здійснення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Вигнанської сільської ради. Пунктом 3.1 договору визначено, що договір укладено на 5 років (а.с. 28-31).

Як встановлено із акта прийому-передачі земельної ділянки від 25.04.2006, на виконання зобов'язань за договором земельної ділянки від 25.04.2006 ОСОБА_6 (орендодавець) передав, а ПСП ім. Пархоменка в особі директора підприємства Левчука М.М. (орендар) прийняв у володіння та користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, що розташована у с. Вигнанка, Україна, загальною площею 3,2822 га. (а.с. 35)

По вказаним договорам було укладено додаткові угоди про продовження та внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 15.02.2010 (а.с.27, 22) відповідно до яких за взаємною згодою сторін вказані договори продовжено на десять років, а саме: з 01.03.2010 по 01.03.2020, про що у Державному реєстрі земель вчинено відповідні записи за №00240 від 22.02.2011 (а.с. 22) та №00241 від 22.02.2011 (а.с. 27).

Відділ у Любарському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області листом вих. №32-6-0.27-396-17 від 09.10.2017 повідомив директору ПСП ім. Пархоменка Левчуку М.М., що відповідно до Державного реєстру земель, відділом Держкомзему у Любарському районі Житомирської області вчинено запис в Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, про реєстрацію додаткових угод від 15.02.2010 укладеним між орендодавцем гр. ОСОБА_6 та орендарем ПСП ім. Пархоменка с. Вигнанка на території Вигнанської сільської ради Любарського району про продовження договорів оренди землі на термін на земельні ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1 загальною площею 3,3040 га від 22.02.2011 за №00241 та за кадастровим номером НОМЕР_2 загальною площею 3,2822 га від 22.02.2011 за №00240. (а.с. 163)

Встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, 12.11.2015 ОСОБА_10 стала спадкоємцем 1/2 частки земельної ділянки площею 3,304 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що належала померлій ОСОБА_6 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 ( а.с. 226).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, 12.11.2015 ОСОБА_9 стала спадкоємцем 1/2 частки земельної ділянки площею 3,304 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що належала померлій ОСОБА_6 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 ( а.с. 227).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, 12.11.2015 ОСОБА_8 став спадкоємцем 1/2 частки земельної ділянки площею 3,2822 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що належала померлій ОСОБА_6 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 ( а.с. 185).

Вказані відомості також підтверджуються наявною у матеріалах справи копією Договору про поділ спадкового майна від 12.11.2015 (а.с. 160)

Як встановлено зі змісту свідоцтва про право на спадщину за законом, 12.11.2015 ОСОБА_11 став спадкоємцем 1/2 частки земельної ділянки площею 3,2822 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що належала померлій ОСОБА_6 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 ( а.с. 186).

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що між ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_11 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Любар" було укладено договори оренди земельних ділянок.

Так, згідно умов договору оренди землі від 13.11.2015 ОСОБА_10, ОСОБА_9 (орендодавець) надає, а ТОВ "Агро-Любар" в особі директора ОСОБА_13 (орендар) приймає в строкове платне користування земельну ділянку кадастровий номер: НОМЕР_1 загальною площею 3,304 га, в тому числі рілля - 3,304 га. Договір укладено на 10 років. (а.с. 94-96)

Відповідно до договору оренди землі від 13.11.2015 ОСОБА_8, ОСОБА_11 (орендодавець) надає, а ТОВ "Агро-Любар" в особі директора ОСОБА_13 (орендар) приймає в строкове платне користування земельну ділянку кадастровий номер: НОМЕР_2 загальною площею 3,2822 га, в тому числі рілля - 3,304 га. Договір укладено на 10 років.

Встановлено, що на підставі заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 31.11.2015 за реєстраційним №14575265 та договору оренди землі від 13.11.2011 між ОСОБА_8, ОСОБА_11 та ТОВ "Агро-Любар", державним реєстратором прав на нерухоме майно Бердичівського міськрайонного управління юстиції Ніколайчук О.М. прийнято рішення про державну реєстрацію прав і обтяжень від 01.12.2015 №26643203 щодо проведення державної реєстрації іншого речового права ( права оренди земельної ділянки), що розташована: Житомирська обл., Любарський р-н, Вигнанська с/р, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2 за суб'єктом: ТОВ "Агро-Любар", податковий номер 353365910. (а.с. 187)

На підставі заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 31.11.2015 за реєстраційним №14575416 та договору оренди землі від 13.11.2011 між ОСОБА_10, ОСОБА_9 та ТОВ "Агро-Любар", державним реєстратором прав на нерухоме майно Бердичівського міськрайонного управління юстиції Москальовою М.С. прийнято рішення про державну реєстрацію прав і обтяжень від 01.12.2015 №26643307 щодо проведення державної реєстрації іншого речового права (права оренди земельної ділянки), що розташована: Житомирська обл., Любарський р-н, Вигнанська с/р, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 за суб'єктом: ТОВ "Агро-Любар", податковий номер 353365910. (а.с. 194)

Після отримання 28.02.2017 інформаційних довідок із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна (а.с. 15-16, 23-24), позивачу стало відомо про факт укладення та реєстрації договорів оренди землі між ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_8 ОСОБА_9 та ТОВ "Агро - Любар" на земельні ділянки, яка вже є предметом договорів оренди від 25.03.2005 та від 25.04.2006 відповідно.

Вважаючи вказані дії та рішення відповідачів протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Перевіряючи оскаржувані рішення на відповідність вимогам частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходив з наступних мотивів.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав та їх обтяжень, які підлягають реєстрації визначаються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1952-IV).

Статтею 2 Закону № 1952-IV визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно зі частиною третьою статті 3 Закону № 1952-IV, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації.

Відносини із реєстрації договорів оренди землі, на час укладення позивачем договорів оренди земельних ділянок, регулювалися, зокрема, Цивільним кодексом України, Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі" від 06.10.1998 №161-XIV, Порядком державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1998 № 2073, Тимчасовим порядком ведення державного реєстру земель, затвердженим наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 2 липня 2003 р. № 174 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 липня 2003 р. за № 641/7962, Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженою наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 4 травня 1999 р. № 43 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 4 червня 1999 р. за N 354/3647.

Відповідно до частини першої статті 210 Цивільного кодексу України, правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Згідно зі статтею 18 Закону України "Про оренду землі" від 06.10.1998 № 161-XIV (у редакції, чинній на момент укладення позивачем договору оренди), договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Статтею 125 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на момент укладення позивачем договору оренди) визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до статті 20 Закону України "Про оренду землі", укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації.

Єдині умови реєстрації договорів оренди та договорів суборенди земельних ділянок (далі - договори оренди), на час укладення позивачем зазначених договорів оренди, були визначені Порядком державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1998 № 2073.

Відповідно до пункту 2 Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1998 № 2073 (у редакції, чинній на час укладення позивачем договорів, надалі - Порядок № 2073), державна реєстрація договорів оренди є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок.

Згідно пунктів 12, 13 Порядку № 2073, факт державної реєстрації засвідчується у 10-денний термін гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради, Київської, Севастопольської міської державної адміністрації або уповноваженої ними посадової особи. Печатка та підпис ставляться на всіх примірниках договору оренди (суборенди). Після засвідчення факту державної реєстрації договір оренди реєструється у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, яка ведеться державним органом земельних ресурсів за формою згідно з додатком. Книга записів державної реєстрації договорів оренди землі ведеться окремо в розрізі кожної сільської, селищної, міської ради, а також у розрізі Київської, Севастопольської міської державної адміністрації. Книга прошнуровується, засвідчується підписами сільського, селищного, міського голови та начальника районного відділу, міського управління (відділу) земельних ресурсів і скріплюється печатками.

Датою реєстрації договору оренди у Книзі записів є дата засвідчення факту державної реєстрації (пункт 14 Порядку № 2073).

Пунктом 4.2 Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 2 липня 2003 р. № 174 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 липня 2003 р. за № 641/7962 (чинного на момент укладення позивачем договорів) визначено, що державна реєстрація державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, договору оренди землі здійснюється шляхом внесення записів реєстрації до книги реєстрації.

В силу приписів пункту 3.2 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 4 травня 1999 року №43 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 4 червня 1999 року за № 354/3647, державна реєстрація договорів оренди землі здійснюється структурними підрозділами Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України.

Аналіз наведених правових норм свідчить на користь висновку, що державна реєстрація договорів оренди землі, відповідно до законодавства, яке діяло на момент укладення позивачем договору оренди земельної ділянки, здійснювалась шляхом відповідного запису у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі.

Судом встановлено, що Відділ у Любарському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області листом вих. №32-6-0.27-396-17 від 09.10.2017 повідомив директору ПСП ім. Пархоменка Левчуку М.М., що відповідно до Державного реєстру земель, відділом Держкомзему у Любарському районі Житомирської області вчинено запис в Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, про реєстрацію додаткових угод від 15.02.2010 укладеним між орендодавцем гр. ОСОБА_6 та орендарем ПСП ім. Пархоменка с. Вигнанка на території Вигнанської сільської ради Любарського району про продовження договорів оренди землі на термін на земельні ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1 загальною площею 3,3040 га від 22.02.2011 за №00241 та за кадастровим номером НОМЕР_2 загальною площею 3,2822 га від 22.02.2011 за №00240. (а.с. 163)

Враховуючи вищевикладене суд зазначає, що договори оренди земельних ділянок набрали чинності з моменту їх державної реєстрації так само як і додаткові угоди до вказаних договорів, а тому строк їх дії на момент розгляду справи ще не закінчився.

У ході судового розгляду було встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро - Любар" звернулося до державного реєстратора із заявами про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо іншого речового права), а саме реєстрацію виникнення права оренди земельної ділянки.

Заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.11.2015 реєстраційний № 14575416 розглянуто державним реєстратором відділу з питань державної реєстрації Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області Москальовою Мариною Сергіївною та прийнято рішення №26643203 від 01.12.2015 про державну реєстрацію іншого речового права - право оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро - Любар". (а.с. 194)

Заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.11.2015 реєстраційний №14575265 розглянуто державним реєстратором відділу з питань державної реєстрації Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області Ніколайчук Оленою Миколаївною і прийнято рішення №26643307 від 01.12.2015 про державну реєстрацію іншого речового права - право оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро - Любар". (а.с. 187)

Згідно з частиною 4 ст.18 Закону № 1952-IV, державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

За змістом частини третьої статті 10 Закону № 1952-IV, державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;

відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;

відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах;

наявність обтяжень прав на нерухоме майно;

наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов'язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі;

4) під час проведення державної реєстрації прав на земельні ділянки використовує відомості Державного земельного кадастру шляхом безпосереднього доступу до нього у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до нього записи про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав;

6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації прав;

7) виготовляє електронні копії документів та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав);

8) формує документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав;

9) формує та веде реєстраційні справи у паперовій формі.

Ведення реєстраційної справи у паперовій формі здійснюється виключно державними реєстраторами, які перебувають у трудових відносинах з виконавчими органами міських рад міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення, Київською, Севастопольською міськими, районними, районними у містах Києві та Севастополі державними адміністраціями, за місцезнаходженням відповідного майна;

10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Державний реєстратор під час проведення державної реєстрації речових прав на земельні ділянки має безпосередній доступ та користується відомостями Державного земельного кадастру у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, що передбачено статтею 33 Закону № 1952-IV.

Необхідність запитувати інформацію про зареєстровані права оренди на земельні ділянки відповідно до законодавства, яке діяло до 01.01.2013 висловила і Державна реєстраційна служба України у листі від 06.08.2013 № 2951/05-15-13 "Щодо запобігання випадкам подвійної реєстрації прав оренди на земельну ділянку за різними правонабувачами". У цьому листі, зокрема, вказано, що з метою недопущення одночасного існування державної реєстрації декількох прав оренди на одну земельну ділянку, у випадку проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку, сформовану у результаті виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), державному реєстратору слід запитувати інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, що здійснювали таку реєстрацію до 01.01.2013, зокрема виконавчих комітетів сільської, селищної, міської ради за місцем розташування земельної частки (паю).

Суд також зазначає, що приписами пункту 1 Перехідних положень Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції від 05.03.2015) визначено, що Кабінету Міністрів України до 1 липня 2016 року доручено забезпечити автоматизоване перенесення записів Державного реєстру земель про речові права на земельні ділянки та їх обтяження, про суб'єктів таких прав та документи, що посвідчують такі права, до Державного реєстру прав. З моменту автоматизованого перенесення відповідної інформації перенесені записи вважаються відомостями Державного реєстру прав, а права та обтяження на відповідні земельні ділянки - зареєстрованими (крім випадків, коли права на такі земельні ділянки зареєстровані в Державному реєстрі прав після 1 січня 2013 року).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що саме державний реєстратор як суб'єкт владних повноважень, з метою недопущення одночасного існування державної реєстрації декількох прав оренди на одну земельну ділянку, у випадку проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку та уникнення подвійної реєстрації повинен запитувати інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, що здійснювали таку реєстрацію до 01 січня 2013 року.

Державним реєстратором Ніколайчук О.М. у письмових поясненнях зазначено, що обов'язок у державного реєстратора щодо здійснення відповідних запитів до уповноважених органів виникає в тому разі, коли у нього відсутній доступ до відповідних інформаційних систем, документів, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. (а.с. 208-211) Крім того зазначила, що згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого відділом Держгеокадастру у Любарському районі Житомирської області 17.07.2015 за №НВ-015 слідувало, що відомості про обмеження та обтяження у використанні земельної ділянки, встановлені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051, не зареєстровані. В обґрунтування свої доводів надала копію свідоцтв про спадщину від 12.11.2015, де зазначено інформацію стосовно витягу. (а.с. 212-213)

Державним реєстратором Москальовою М.С. у письмових поясненнях зазначено, що обов'язок у державного реєстратора щодо здійснення відповідних запитів до уповноважених органів виникає в тому разі, коли у нього відсутній доступ до відповідних інформаційних систем, документів, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. (а.с. 221-224). Також зазначила, що згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого відділом Держгеокадастру у Любарському районі Житомирської області 17.07.2015 за №НВ-015 слідувало, що відомості про обмеження та обтяження у використанні земельної ділянки, встановлені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051, не зареєстровані. В обґрунтування свої доводів надала копію свідоцтв про спадщину від 12.11.2015, де зазначено інформацію стосовно витягу. (а.с. 226-227)Таким чином, дії державних реєстраторів Ніколайчук О.М. та Москальової М.С. стосовно перевірки відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на вказані земельні ділянки фактично зводяться до дослідження змісту витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, копію яких відповідачами суду не надано.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що Державні реєстратори Бердичівського міськрайонного управління юстиції (на момент прийняття спірних рішень) Ніколайчук О.М. та Москальова М.С. всупереч вимогам чинного законодавства належним чином не перевірено факт вже зареєстрованого права оренди на спірні земельні ділянки та зареєстровано нові договори у зв'язку з чим вимога позивача про визнання протиправними дії державного реєстратора Ніколайчук О.М. та Москальової М.С. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, суд зазначає, що реєстрація договорів оренди землі за новим орендарем можлива лише після реєстрації угод про розірвання договорів оренди землі з попереднім орендарем.

Державна реєстрація припинення іншого речового права ПСП ім. Пархоменка на земельні ділянки з кадастровим номером №:05:002:0024, №:05:002:0025 на підставі договорів оренди земельної ділянки не здійснювалась, укладені позивачем з Орендодавцем договори оренди земельної ділянки не визнані недійсними, а здійснена Любарським районним відділом ЖРФЦДЗК та відділом Держкомзему у Любарському районі державна реєстрація договорів та додаткових угод - не скасована та є чинною.

Згідно з ч. 4 ст.32 Закону України "Про оренду землі" передбачено , що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачене договором оренди землі

Пунктом 12.8 Договору від 25.04.2006 (а.с. 9-12) та Договору від 25.03.2005 (а.с. 17-20) встановлено, що перехід права власності на орендовану земельної ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для змін або розірвання договору.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_8 ОСОБА_9, як спадкоємці спірних земельних ділянок про розірвання договору оренди землі не звертались.

Встановлено, що між ОСОБА_8, ОСОБА_11 (орендодавець) та ПСП ім. Пархоменка в особі Левчука М.М. (орендар) укладено договір оренди землі від 13.03.2017, відповідно до якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення за кадастровим номером НОМЕР_2 площею 3,2822 га. Договір укладено на 10 років. (а.с. 103-105).

Між ОСОБА_10, ОСОБА_9 (орендодавець) та ПСП ім. Пархоменка в особі Левчука М.М. (орендар) укладено договір оренди землі від 20.03.2017, відповідно до якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення за кадастровим номером НОМЕР_1 площею 3,304 га. Договір укладено на 10 років. (а.с. 106-108).

Пунктом шостим частини першої статті 24 Закону №1952-IV встановлено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що відповідачі Ніколайчук О.М. та Москальова М.С. під час прийняття рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень здійснили подвійну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, що є недопустимим, оскільки це зумовлює ситуацію, за якої одну і ту ж земельну ділянку було передано в оренду різним орендарям, адже право оренди в них виникло з моменту реєстрації договорів оренди земельних ділянок.

Згідно з ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до пунктів 1, 2 ч. 2 ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Відповідачами в порушення ч. 2 ст. 71 КАС України не доведено, а позивачем та наявними у матеріалах справи доказами спростовано правомірність дій державних реєстраторів Бердичівського міськрайонного управління юстиції Ніколайчук О.М. та Москальової М.С. при прийнятті рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №26643307 від 01.12.2015 та №26643203 від 01.12.2015, а тому спірні рішення є протиправним та підлягають скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Приватного сільськогосподарського підприємства ім. Пархоменка підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 71, 86, 158-163, 167, 186, 254 КАС України,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії Державного реєстратора Бердичівського міськрайонного управління юстиції Ніколайчук О.М. щодо здійснення державної реєстрації за Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Любар" () прав оренди на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2 площею 3,2822 га згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ін. №26643203 від 01.12.2015 та скасувати рішення Державного реєстратора Бердичівського міськрайонного управління юстиції Ніколайчук О.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ін. №26643203 від 01.12.2015.

Визнати неправомірними дії Державного реєстратора Бердичівського міськрайонного управління юстиції Москальової М.С. щодо здійснення державної реєстрації за Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Любар" () прав оренди на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 3,304 га згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ін. №26643307 від 01.12.2015 та скасувати рішення Державного реєстратора Бердичівського міськрайонного управління юстиції Москальової М.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ін. №26643307 від 01.12.2015.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.Г. Попова

Повний текст постанови виготовлено: 15 грудня 2017 р.