Справа № 587/2918/17
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 р.Справа № 587/2918/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Катунова В.В.

Суддів: Ральченка І.М. , Бершова Г.Є.

за участю секретаря судового засідання Ружинської К.О

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Громадянина Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_2 на постанову Сумського районного суду Сумської області від 24.10.2017р. по справі № 587/2918/17

за позовом Сумського прикордонного загону

до Громадянина Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_2

про примусове видворення за межі території України,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Сумський прикордонний загін, звернувся до Сумського районного суду Сумської області з адміністративним позовом про примусове видворення за межі території України громадянина Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_2 з тих підстав, що 21.10.2017 о 21.05 годин вказаний іноземний громадянин був виявлений та затриманий прикордонним нарядом від мобільної прикордонної застави "Суми" на відстані близько 18 км від державного кордону України в районі н.п. Стецьківка під час перебування в межах контрольованого прикордонного району без документів, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України після здійснення незаконного перетинання державного кордону України поза встановленими пунктами пропуску з Російської Федерації в Україну у складі групи осіб.

Постановою Сумського районного суду Сумської області від 24.10.2017 позов Сумського прикордонного загону задоволено.

Постановлено примусово видворити з України громадянина Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_2.

Постанову звернуто до негайного виконання.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує посиланням на те, що рішення суду першої інстанції є протиправним, оскільки відповідно до Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки В'єтнам про реадмісію громадян обох держав, ратифікованої Законом України від 03 вересня 2008 року № 359-VI (далі - Угода) щодо відповідача повинна бути здійснена реадмісія, а не примусове видворення. Просив апеляційний розгляд справи провести без участі відповідача та представника відповідача.

У судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, були повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Від Сумського прикордонного загону надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із неможливістю забезпечити явку представника позивача до судового засідання суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів, розглянувши вказане клопотання, вважає його таким, що не підлягає задоволенню, враховуючи те, що постанову суду першої інстанції звернуто до негайного виконання, в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення вимог апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не визнана судом обов'язковою.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) фіксування судового засідання 12.12.2017 за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 21.10.2017 о 21.05 години відповідач - громадянин Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_2 виявлений та затриманий прикордонним нарядом від мобільної прикордонної застави "Суми" на відстані близько 18 км від державного кордону України в районі н.п. Стецьківка під час перебування в межах контрольованого прикордонного району без документів, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України після здійснення незаконного перетинання державного кордону України поза встановленими пунктами пропуску з Російської Федерації в Україну у складі групи осіб.

В ході проведення перевірочних заходів відносно ОСОБА_2 було встановлено факт відсутності інформації щодо нього в відомчих базах даних ДПС про здійснення перетинання державного кордону України встановленим порядком та встановлено, що вказаний вище громадянин здійснив незаконний перетин державного кордону з Російської Федерації поза встановленими пунктами пропуску.

21 жовня 2017 року щодо відповідача було складено протокол про адміністративне затримання та протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів.

22 жовтня 2017 року начальником відділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження штабу Сумського прикордонного загону було прийнято рішення про примусове повернення за межі України громадянина Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_2 та зобов'язано його покинути територію України у термін до 24 жовтня 2017 року.

Вважаючи, що своїми діями відповідач грубо порушив встановлений порядок перетину державного кордону, позивач звернувся до суду із позовною заявою про примусове видворення за межі України громадянина Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_2.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку щодо наявності законних підстав для примусового видворення за межі території України громадянина Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_2.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".

Згідно з частиною другою статті 14 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці та особи без громадянства в разі незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України затримуються та в разі, якщо порушення ними законодавства України не передбачає кримінальної відповідальності, повертаються до країни попереднього перебування у встановленому порядку.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Згідно з частиною першою статті 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Із системного аналізу вказаних норм права вбачається, що орган охорони державного кордону (в контексті розгляду цієї справи - Сумський прикордонний загін) має право звернутися до місцевого загального суду як адміністративного із адміністративним позовом про примусове видворення іноземця, який затриманий ним у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України. При цьому у випадку затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України такій особі може не надаватися час на самостійне залишення території України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення, а орган охорони державного кордону негайно звертається до суду із адміністративним позовом про примусове видворення такої особи в порядку визначеному статтею 183-7 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи, громадянин Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_2 виявлений та затриманий органом охорони державного кордону під час перебування в межах контрольованого прикордонного району без документів, що посвідчують особу після незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України

Таким чином, оскільки громадянин Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_2 перетнув державний кордон поза пунктами пропуску і невідкладно не звернувся із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, така особа є нелегальним мігрантом виходячи з приписів Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", а тому підлягає примусовому видворенню з території України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для законного перебування на території України та наявність підстав для примусового видворення за межі України відповідача у справі.

При цьому колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що відповідно до Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки В'єтнам про реадмісію громадян обох держав, ратифікованої Законом України від 03 вересня 2008 року № 359-VI (далі - Угода) щодо позивача повинна бути здійснена реадмісія, а не примусове видворення.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці та особи без громадянства в разі незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України затримуються та в разі, якщо порушення ними законодавства України не передбачає кримінальної відповідальності, повертаються до країни попереднього перебування у встановленому порядку.

Згідно з частиною першою статті 29 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" передача з України або прийняття в Україну іноземця або особи без громадянства здійснюється відповідно до міжнародного договору про реадмісію.

Зі змісту п. 22 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону реадмісія - це передача з території України або приймання на територію України іноземців та осіб без громадянства на підставах та в порядку, встановлених міжнародними договорами України.

Колегія суддів зазначає, що між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки В'єтнам було укладено Угоду про реадмісію громадян обох держав, ратифікованої Законом України від 03 вересня 2008 року № 359-VI.

Вказана Угода визначає підстави та порядок реалізації компетентними та уповноваженими органами України положень про реадмісію (приймання-передавання) громадян обох держав, а також порядок їх взаємодії під час здійснення реадмісійних процедур.

Разом із тим, згідно з частиною третьою статті 29 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Враховуючи приписи вказаної вище норми права, застосування процедури реадмісії можливо за умови укладення між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства договору про реадмісію. При цьому до осіб, які не мають законних підстав для перебування на території України, за наявності договору про реадмісію, застосування такої процедури можливо, якщо іноземец або особа без громадянства були прийняті з іншої країни на територію України також відповідно до міжнародного договору про реадмісію.

Таким чином, оскільки відповідач був затриманий за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України, а не прийнятий з іншої країни державою Україна на підставі міжнародних договорів про реадмісію, то він підлягає видворенню згідно зі ст. 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" та ст. 183-7 КАС України, а не передачі в порядку реадмісії відповідно до ст. 29 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" та Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки В'єтнам про реадмісію громадян обох держав від 25 вересня 2007 року, ратифікованою Законом України "Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки В'єтнам про реадмісію громадян обох держав".

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог Сумського прикордонного загону.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Громадянина Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Сумського районного суду Сумської області від 24.10.2017р. по справі № 587/2918/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Катунов В.В.
Судді Ральченко І.М. Бершов Г.Є.
Повний текст ухвали виготовлений 18.12.2017 р.