Справа № 822/2733/17
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2017-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2733/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року 12:20м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіШевчука О.П.
при секретаріБачку А.М.
за участі:представників сторін, третьої особи
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд-Палас" до Другого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про скасування постанови ВП №48461910 від 28 березня 2016 року про стягнення виконавчого збору, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Гранд-Палас" звернулось до Другого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 в якому просить скасувати постанову державного виконавця Другого відділу ДВС м.Хмельницький від 28.03.2016 про стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 28.03.2016 Головним державним виконавцем Другого відділу ДВС міста Хмельницький ОСОБА_4 було винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.

Вказана постанова була винесена в межах виконавчого провадження №48461910 про звернення стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1

Вважає, що вказана вище постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, в зв'язку із чим підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі з підстав наведених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив відмовити в їх задоволенні.

Представник третьої особи в судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін дослідивши письмові докази, які знаходяться в матеріалах адміністративної справи, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що 02 квітня 2007 року між АКБ СР "Укрсоцбанк" та ОСОБА_5 було укладено іпотечний договір №1414, у якості забезпечення виконання кредитного договору №07/68-609-4, згідно якого з урахуванням додаткових угод до нього АКБ СР "Укрсоцбанк" було передано майно, а саме : майнові права на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2

Однак внаслідок не сплати ОСОБА_5 пайових внесків за вищевказану квартиру, подальше право власності залишилось за ТОВ "Гранд-Палас", яке є правонаступником ТОВ"Хмельницькбудінвест".

Згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду від 11.03.2014 у справі №686/20945/13-ц, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області, визнано недійсним іпотечний договір №1414 укладений 02 квітня 2007 року між АКБ СР "Укрсоцбанк" та ОСОБА_5

В матеріалах адміністартивної справи міститься копія договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 м.Хмельницький, від 12 вересня 2014 року згідно якого ОСОБА_3 приймає у власність (купує) вищезазначену квартиру у ТОВ "Гранд-Палас" та сплачує за неї ціну обумовлену цим договором.

Однак рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 14.01.2015 у справі №6-29293св14 скасовано рішення Хмельницького міськрайонного суду від 11.03.2014 та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 19.06.2014, а іпотечний договір №1414 укладений 02.04.2007 між АКБ СР "Укрсоцбанк" та ОСОБА_5

Постановою державного виконавця органу ДВС управління юстиції від 14.08.2015 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого документу, виконавчого напису №1070 виданого 04.08.2015 приватним нотаріусом Пруняком В.І. про звернення стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 67,25 кв.м. в житловому будинку за адресою: проспект АДРЕСА_4

Між ОСОБА_5 та ПАТ "Укрсоцбанк" 11.03.2016 укладено Договір про внесення змін №5 до Договору кредиту №07/68-609-4 від 02.04.2007, за умовами якого змінено суму зобов'язання та строк його виконання.

Довідкою №08.206-297/3647 від 11.03.2016 виданою Начальником Хмельницького відділення №880 ПАТ"Укрсоцбанк", в якій зазначено, що заборгованість за кредитним зобов'язанням ОСОБА_5, а саме за Договором кредиту 07/68-609-4 від 02.04.2007 року - погашена.

В заяві поданій ПАТ "Укрсоцбанк" від 18 березня 2016 року №08.206-297/4021, зазначено, що у зв'язку із погашенням заборгованості за Договором кредиту №07/68-609-4 від 02.04.2007 в повному обсязі, а тому просить винести постанову про закінчення виконавчого провадження, а виконавчий документ, виконавчий напис приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Пруняка В.І. від 04.08.2015, який зареєстрований в реєстрі за №1070 - повернути.

Головним державним виконавцем Другого відділу ДВС міста Хмельницький ОСОБА_4 28 березня 2016 року було винесено постанову про стягнення з виконавчого збору ВП48461910 з ОСОБА_3 (НОМЕР_1) в сумі 115051,12 грн.

Не погоджуючись з винесеною постановою від 28.03.2016 про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_3, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку виниклим правовідносинам суд враховує наступне.

Згідно ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" ( в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон №606-XIV), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.2 ст.25 Закону №606-XVI, у постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

У відповідності до ч.1 ст.28 Закону 606-XVI, у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Суд встановив, що третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 зверталась в 2016 році до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до відповідача про скасування постанови ВП №48461910 від 28 березня 2016 року про стягнення виконавчого збору, яка є предметом спору по даній справі.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.06.2016 року по справі №822/948/16 позов ОСОБА_3 задоволено в повному обсязі : скасовано постанову ВП №48461910 від 28 березня 2016 року про стягнення виконавчого збору. Однак постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20.09.2016 року по справі №822/948/16, яка набрала законної сили згідно ст.254 КАС України, вказане рішення суду першої інстанції скасоване та відмовлено в задоволені позову в повному обсязі.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що державним виконавцем правомірно винесено постанову ВП №48461910 від 28 березня 2016 року про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_3, а тому виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено, а судом не здобуто доказів порушення прав позивача.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За ч.ч.1-2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи зазначене, оцінюючи у сукупності встановлені обставини та перевівши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд-Палас" до Другого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції про скасування постанови ВП №48461910 від 28 березня 2016 року про стягнення виконавчого збору необхідно залишити без задоволення.

На підставі ст.94 КАС України, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 71, 86, 94, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд-Палас" до Другого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 про скасування постанови ВП №48461910 від 28 березня 2016 року про стягнення виконавчого збору - залишити без задоволення.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 18 грудня 2017 року , 14:05.

Суддя/підпис/О.П. Шевчук
"Згідно з оригіналом" Суддя О.П. Шевчук