Справа № 211/3009/17(2-а/211/184/17)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 грудня 2017 рокусправа № 211/3009/17(2-а/211/184/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Прокопчук Т.С. Шлай А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 30 жовтня 2017 року у справі №211/3009/17 (2а/211/184/17) за позовом ОСОБА_1 до Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

06 липня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо не зарахування йому до загального трудового стажу періоду роботи під час відбування покарання у вигляді позбавлення волі, включити йому до загального трудового стажу час роботи, під час відбування покарання у вигляді позбавлення волі в Житомирській виправній колонії №8 за період з 07 квітня 1975 року по 26 липня 1976 року, включити йому до загального трудового стажу час роботи, під час відбуття покарання у вигляді позбавлення волі в Синельніковській виправній колонії №94 за період з 13.08.1976 року по 06.08.1980 року, включити до його загального стажу час роботи, під час відбуття покарання у вигляді позбавлення волі в Солонянській виправній колонії №21 за період з 13.08.1980 року по 25.07.1986 року., зобов'язати Криворізьке об'єднане південне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зробити йому перерахунок пенсії починаючи з 01 серпня 2009 року.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 у період з 07 квітня 1975 року по 25 липня 1986 року відбував покарання у вигляді позбавлення волі. Протягом відбуття покарання позивач залучався до оплачуваної роботи, але страхові внески до Пенсійного фонду з заробітної плати не відраховувались. Позивач звернувся до відповідача із вимогою зарахувати до страхового стажу період роботи під час перебування в виправних колоніях, однак відповідач відмовив в такому зарахуванні. На думку позивача, відповідач протиправно відмовив в зарахуванні до страхового стажу періоду його роботи з 07 квітня 1975 року по 25 липня 1986 року, оскільки час роботи засудженого підлягає зарахуванню до трудового стажу.

Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 жовтня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована доводами адміністративного позову.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Криворізькому об'єднаному південному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області і отримує пенсію за віком з 02.08.2009 року.

Стаж роботи враховано по 30.06.2001 року і становить 24 роки 2 місяці 23 дні, з яких робота за списком № 1 - 4 роки 11 місяців 18 днів, із них 2 роки - робота в підземних умовах. Індивідуальний коефіцієнт стажу становить 0,38025.Пенсія призначена із заробітної плати за період роботи з 01.05.1967 по 31.08.1967 р„ з 01.01.1969 р. по 28.02.1969 р., з 01.08.1969 р. по 31.05.1973 р„ з 01.10.1973 р. По 30.06.1974 рік, з 01.09.1986 р. по 31.05.1989 р., та з 01.07.2000 р. по 30.06.2001 р„ індивідуальний коефіцієнт заробітку - 1,57823.

У період з 07.04.1975 року по 25.07.1986 рік позивач відбував покарання у вигляді позбавлення волі в:

Житомирській виправній колонії № 8 з 07.04.1975 року по 26.07.1976 року.

Синельніківській виправній колонії № 94 з 13.08.1976 року по 06.08.1980 року.

Солонянській виправній колонії № 21 з 13.08.1980 по 25.07.1986 рік.

За весь час відбування покарання позивач регулярно залучався до роботи, але страхові внески до Пенсійного фонду не відраховувались згідно чинного на той час законодавства.

У відповіді на звернення, Управління праці та соціального захисту населення виконкому Криворізької міської ради (Лист № 3-509-П від 04.11.2016 року - л.с. 5 ) зазначено наступне: "Відповіді отримані з Житомирської установи виконання покарання управління державного департаменту України з питань виконання виправної колонії № 8 та Синельніківської виправної колонії № 94 , в яких зазначено, що ОСОБА_1залучалися на оплачувальні роботи на підприємствах та установах, але страхові внески не нараховувалися і не перераховувалися.

Правомірність та обґрунтованість дій відповідача щодо не зарахування до стажу позивача періоду залучення його до роботи під час відбування покарання у вигляді позбавлення волі з 07.04.1975 року по 25.07.1986 року, є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що оскільки під час залучення позивача до оплачуваної роботи у період його перебування у виправних колоніях страхових внесків з виплаченого заробітку ним не сплачувалось, відсутніми є підстави для зарахування до страхового стажу позивача періоду з 07.04.1975 року по 25.07.1986 року.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч.4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до абз. 6 ст.50 Виправно-трудового кодексу України (в редакцій чинній на момент відбування позивачем покарання) час роботи засуджених у період відбування ними покарання у вигляді позбавлення волі до трудового стажу не зараховується, крім випадків, спеціально передбачених у законі.

Згідно з п. «а» ч. 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05.11.1991 року, до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в'язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Таким чином, згідно норм чинного на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії законодавства, достатньою та необхідною правовою підставою для зарахування до страхового стажу особи, який враховується при призначенні їй пенсії, періоду відбування покарання у відповідному закладі обмеження чи позбавлення волі є наявність сукупності двох умов: 1) підтвердження трудового стажу особи відповідною довідкою; 2) сплата особою страхових внесків протягом такого періоду.

Як зазначено в матеріалах справи, позивач відбув покарання в Житомирській виправній колонії № 8 з 07.04.1975 року по 26.07.1976 року, Синельніківській виправній колонії № 94 з 13.08.1976 року по 06.08.1980 року, Солонянській виправній колонії № 21 з 13.08.1980 по 25.07.1986 ріку, за період відбування покарання у вигляді позбавлення волі позивач залучався до оплачуваної роботи, однак страхових внесків ним не сплачувалось.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що факт не сплати позивачем страхових внесків у період з 07 квітня 1975 року по 25 липня 1986 року не є спірним, навпаки він повністю визнається позивачем.

Отже, враховуючи те, що позивачем не сплачувалось страхових внесків за період залучення його до оплачуваної роботи під час відбування покарання з 07 квітня 1975 року по 25 липня 1986 року, вказаний стаж не може бути врахований при визначенні йому розміру пенсії.

За викладених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач відмовляючи в зарахуванні до страхового стажу позивача період його роботи під час відбування покарання з 07 квітня 1975 року по 25 липня 1986 року діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, тому підстав для задоволення позовних вимог - відсутні.

За викладених обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 жовтня 2017 року у справі №211/3009/17 (2а/211/184/17) є законною та обґрунтованою, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, відтак підстави для зміни або скасування рішення суду - відсутні.

З огляду на викладене, керуючись ст. 195, 197, 200, 206 КАС України, суд -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 жовтня 2017 року у справі №211/3009/17 (2а/211/184/17) - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: О.О. Круговий

Суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: А.В. Шлай