Справа № 587/2906/17
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 р.Справа № 587/2906/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Донець Л.О.

Суддів: Бенедик А.П. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Багмет А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Громадянина Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1 на ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 24.10.2017р. по справі № 587/2906/17

за позовом Сумського прикордонного загону

до Громадянина Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1

про примусове видворення за межі території України,

ВСТАНОВИЛА:

23.10.2017 року Сумський прикордонний загін (далі- позивач) звернувся до суду з позовом до громадянина Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просив суд примусово видворити з України відповідача.

Позивачем одночасно подано клопотання про затримання відповідача, та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, терміном на 6 місяців, для забезпечення примусового видворення.

Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 24.10.2017 року клопотання Сумського прикордонного загону задоволено.

Затримано громадянина відповідача, та поміщено його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, на строк 6 (шість) місяців.

Ухвалу суду допущено до негайного виконання.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, просить ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 24.10.2017 року скасувати, та в задоволенні клопотання відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, посилається на прийняття оскаржуваної ухвали з порушенням норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги ухвалу суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що відповідача було затримано 21.10.2017 року о 21 год. 05 хв. на строк до 3 діб, з метою встановлення особи, у зв'язку із вчиненням правопорушення, передбаченого статтею 202 КУпАП, що оформлено протоколом про адміністративне затримання від 21.10.2017 року (а.с.6).

В листі від 21.10.2017 року № 27/10811 позивач повідомив посадових осіб Соціалістичної Республіки Вєтнам в Україні про затримання групи громадян Соціалістичної Республіки Вєтнам, зокрема, і відповідача, відсутність у затриманих осіб документів, що посвідчують особу, командування прикордонного загону. В листі позивач просив про надання документів, що посвідчують особу.

22.10.2017 року начальником відділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження штабу Сумського прикордонного загону, було прийнято рішення про примусове повернення з України відповідача, та зобов'язано відповідача залишити територію України у термін до 24.10.2017 року (а.с.11).

Позивач звернувся до суду з клопотанням про затримання відповідача у зв'язку з поданням позову про примусове видворення з України і для забезпечення такого видворення.

Судом першої інстанції, приймаючи ухвалу про затримання відповідача терміном на 6 місяців, зроблено висновок про наявність підстав для цього, передбачених статтею 183-7 КАС України, а саме з того, що відповідач може ухилитися від виконання рішення суду про його видворення та перешкоджати проведенню процедури видворення.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком, з наступних підстав.

У відповідності до пп. "f" п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: "законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в'їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

З огляду на це, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Європейський суд з прав людини у справі "Солдатенко проти України" (п. 111 рішення від 23 жовтня 2008 року) зазначив, що встановлюючи, що будь-яке позбавлення свободи має здійснюватися "відповідно до процедури, встановленої законом", пункт 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод не просто відсилає до національного закону, він також стосується "якості закону", вимагаючи від закону відповідності принципові верховенства права. При цьому "якість закону" означає, що у випадку, коли національний закон передбачає можливість позбавлення свободи, такий закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні - для того, щоб виключити будь-який ризик свавілля.

Згідно з п. 3 ч. 2 статті 183-7 КАС України, у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі, адміністративний суд, визначений частиною першою цієї статті, за клопотанням органу (підрозділу), який подав такий позов, може прийняти рішення, яким затримати іноземця або особу без громадянства з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Пунктом 1.8 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрацією державної прикордонної служби України та Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року №353/271/150 визначено, що примусове видворення передбачає: виявлення порушника, поміщення його в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України (ПТПІ), документальне оформлення примусового видворення, подальше супроводження іноземця до пункту пропуску через державний кордон України чи до країни походження.

Відповідно до п.1 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1110, пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, є державною установою, що призначена для тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства: стосовно яких судом прийнято рішення про примусове видворення за межі України; стосовно яких судом прийнято рішення про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України, у тому числі прийнятих відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; затриманих ДМС, її територіальними органами та підрозділами на строки та в порядку, передбачені законодавством; затриманих за рішенням суду до завершення розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Відповідно до п.12 р. ІІ Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29 лютого 2016 року №141, іноземці та особи без громадянства утримуються в ПТПІ протягом строку, необхідного для виконання постанови адміністративного суду: про примусове видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, але не більш як 12 місяців.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що затримання іноземця та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, можливе з метою забезпечення примусового видворення з України.

Таким чином, оскільки відповідач не підлягає примусовому видворенню за межі території України на підставі судового рішення за процедурою, передбаченою ст.30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" та ст.183-7 КАС України, а повинний бути переданий до країни свого громадянства за процедурою, що визначена Угодою між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки Вєтнам про реадмісію громадян обох держав, підписаною 25.09.2007 р. в м. Нью-Йорку, тому не підлягає задоволенню клопотання позивача про затримання відповідача для забезпечення примусового видворення.

Судом першої інстанції неправильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому судове рішення підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Відповідно ч.1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановленні під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Згідно до п.6 ч.1 ст. 199 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду і постановити нову ухвалу.

В силу приписів ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, дійшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 199 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Громадянин Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 24.10.2017 р. по справі № 587/2906/17 скасувати.

Прийняти нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання Сумського прикордонного загону про затримання Громадянина Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Донець Л.О.
Судді Бенедик А.П. Спаскін О.А.

Повний текст ухвали виготовлений 18.12.2017 р.