Справа № 132/2932/17
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2017-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 132/2932/17

Головуючий у 1-й інстанції: Павленко І.В.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

12 грудня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Драчук Т. О. Совгири Д. І. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

представника позивача: Цимбала М.А.,

представника відповідача: Кучер Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Козятинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області на постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 24 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Козятинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання неправомірними дій щодо відмови у призначенні пенсії за віком та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :
в вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Калинівського районного суду Вінницької області з позовом до Козятинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання неправомірними дій щодо відмови у призначенні пенсії за віком та зобов`язання вчинити певні дії.

Постановою Калинівського районного суду Вінницької області від 24 жовтня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримала в повному обсязі та за обставин викладених в ній просила суд задовольнити її, а постанову суду першої інстанції скасувати.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив суд залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, що підтверджується копією дубліката посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого Вінницькою обласною державною адміністрацією від 08.06.1998 року.

16.04.2017 року позивачу виповнилось 50 років. Його загальний трудовий стаж складає 29 років 11 місяців і 9 днів. В період з 2 по 4 травня 1986 року ОСОБА_1 брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

У зв`язку з цим, позивач, досягнувши віку 50 років, 20.04.2017 року звернувся в Калинівський відділ з питаня призначення, перерахунку та виплати пенсій Козятинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про призначення пенсії відповідно до ст. 55 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Проте, Козятинським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Вінницької області йому було відмовлено у призначенні пенсії зі зниженнім пенсійного віку на 10 років, у зв`язку з відсутністю документів, які б підтвердили факт нарахування та виплату заробітної плати у кратному розмірі за роботу в зоні відчуження.

Вважаючи таку відмову протиправною позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженої постанови виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII ( далі - Закон № 796-XII).

Статтею 9 Закону визначено коло осіб, які вважаються такими, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Так, згідно вказаної статті, особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є:

1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;

2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Статтею 10 Закону, визначено осіб, які належать до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Згідно, зазначеної статті, учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців*, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку на 10 років.

Згідно п. 2 ст. 56 цього Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" правом на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорії 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менше як: чоловіки 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один відсоток заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 відсотків заробітку.

Постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 р. затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Так, згідно абз. 6 пп. 5 п. 2.1 розділу ІІ вищезазначеного Порядку, документами, які засвідчують особливий статус особи є: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відтак, посилання апелянта на те, що чинне законодавство вимагає від позивача подання "довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження з відміткою кількості днів, які оплачувались у кратному розмірі" є безпідставними.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження статусу ліквідатора наслідків авараії на Чорнобильський АЕС позич надав відповідачу наступні документи:

- ксерокопію посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 14);

- копію довідки Калинівського РП "Агромаш" від січня 1993 року № 11 про те, що на підставі подорожнього листа № 5169 від 02.05.1986 року ОСОБА_1 знаходився у відрядженні в 30-ти кілометровій зоні в с. Новошепеличі Чорнобильського міськвиконкому з 2-го по 4-те травня 1986 року по вивозу худоби, йому виплачено трикратний заробіток по 20,66 рубля за добу (а.с. 26);

- копію подорожнього листа від 02.05.1986 року № 5169 з відміткою про виїзд із зони відчуження Чорнобильської АЕС (а.с. 27);

- копію архівної довідки від 04.04.2017 № 168 про заробіток в Калинівському РП "Агромаш" за 1983, 1985-1988 року з якої вбачається, що у травні 1986 року заробіток позивача складав 153 рублі 80 копійок (а.с. 30).

Окрім того, в матеріалах справи міститься акт зустрічної перевірки № 108 від 06.06.2017 року, де вказано що в архівних справах, а саме книгах наказів Калинівського РП "Агромаш" є наказ від 29.04.1986 року № 10, підписаний керуючим підприємством "Агромаш" ОСОБА_2 про відрядження ОСОБА_1 та деяких інших водіїв цього підприємства для вивозу худоби в місто Чорнобиль строком на 3 дні з 02.05.1986 року по 04.05.1986 року.

Отже, даний наказ, як один із первинних документів, підтверджує статус позивача як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Крім того, даний факт підтверджується архівною довідкою від 22.08.2017 № 540, а також особовим рахунком позивача про заробітну плату № 163 за 1986 рік.

При цьому, в матеріалах справи наявна копія шляхового (подорожнього) листа від 02 травня 1986 року № 5169, з відміткою на його звороті про виїзд із зони відчуження, з якого вбачається, що водії ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на автомобілі КАМАЗ-5320 державний знак НОМЕР_2 02 травня 1986 року о 19 год. виїхали із міста Калинівки у місто Чорнобиль у розпорядження Чорнобильського міськвиконкому.

Також, постановою Кабінету Міністрів Української РСР № 106 від 23 липня 1991 р. "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи" визначений перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок чорнобильської катастрофи. В даний перелік входять місто Чорнобиль та село Новошепеличі Чорнобильського району.

Відтак, факт роботи ОСОБА_1 в зоні відчуження з 02 по 04 травня 1986 року підтверджує його правовий статус як учасника ліквідації наслідків на Чорнобильський АЕС 2 категорії.

При цьому, в п.26 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" та в п.23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України №2" наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час ії розгляду, а відтак, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу Козятинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області залишити без задоволення, а постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 24 жовтня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 14 грудня 2017 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Драчук Т. О. Совгира Д. І.