Справа № 599/1671/17
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2017-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 рокуЛьвів№ 876/11366/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Іщук Л.П., Онишкевича Т.В,

за участю секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Козівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 06 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Козівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними, -

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся з адміністративним позовом про визнання протиправними дії відповідача при проведенні розрахунку щомісячного грошового утримання йому як судді у відставці та зобовязання відповідача здійснити йому перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання з 05 липня 2017 року в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, зарахувавши до стажу роботи, що дає право на відставку роботу на прокурорських посадах в прокуратурі Зборівського району Тернопільської області з 01 серпня 1989 року до 17 березня 1995 року, з суми 27 200 грн. без обмеження граничного розміру, із врахуванням раніше виплачених сум та стягнення в його користь сплачену суму судового збору.

Постановою Зборівського районного суду Тернопільської області від 06 листопада 2017 року позовні вимоги задоволено. Суд виходив з того, що на день призначення (обрання) позивача суддею діяли норми ЗУ «Про статус суддів», які передбачали перелік посад, які включаються до стажу роботи, що дає право на відставку судді та утримання довічного грошового утримання (ч. 4 ст. 43 вищевказаного Закону).

З позиції ВСУ викладеної в постанові від 01.07.2014 року справа № 21-244а14, вбачається, що правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначається за спеціальними законами, виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення.

З матеріалів справи вбачається, що позивач з 01.08.1989 року по 17.03.1995 року працював в прокуратурі Зборівського району Тернопільської області на посадах стажиста, помічника прокурора, старшого помічника прокурора та його стаж роботи, дає право на відставку та отримання довічного грошового утримання судді становить 27 років, а тому відповідно до абз. 2 п. 25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» він має право на утримання щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90% від грошового утримання суді на відповідній посаді, а не як визначено відповідачем у розмірі 84 %.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, сторона відповідача подала апеляційну скаргу, де вказується на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги покликання маються на те, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці призначено на підставі ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» за № 1402 - VIII від 02.06.2016 року, а не від редакції ЗУ від 07.07.2010 року за № 2453 -VI.

Враховуючи положення Закону № 1402 - VIII від 02.06.2016 року, для призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці зараховується стаж роботи виключно на посаді судді у відставці, що суперечить діючим правовим нормам. Відтак, враховувати до стажу судді роботу в прокуратурі, підстав немає.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 41 КАС України у разі неявки у судове засідання осіб, які беруть учать у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що позивач відповідно до записів у трудовій книжці працював у період з 01 серпня 1989 року до 17 березня 1995 року в прокуратурі Зборівського району Тернопільської області на посадах стажиста, помічника прокурора, старшого помічника прокурора.

З 17 березня 1995 року по 05 липня 2017 року позивач працював на посаді судді Зборівського районного суду Тернопільської області та був звільнений з даної посади у звязку з виходом у відставку на підставі рішення Вищої ради правосуддя України від 27 червня 2017 року №1876/0/15-17, наказу голови Зборівського районного суд №23-к від 05 липня 2017 року.

13 липня 2017 року позивач звернувся до Козівського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з заявою про призначення і виплату йому щомісячного грошового утримання як судді у відставці.

Згідно розпорядження начальника Козівського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №134661 від 16.08.2017 р. позивачу з 06 липня 2017 р. призначено довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 84% від посадового окладу. Згідно вказаного розпорядження розмір посадового окладу позивача становить 27 200 грн.

Згідно листа Зборівського відділення Козівського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 28 серпня 2017 року №19/к-11 позивачу відмовлено в зарахуванні до стажу судді періоди його роботи в органах прокуратури з посиланням на норми Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VІІІ від 02.06.2016 р., якими не передбачено зарахування до стажу судді періоди роботи в органах прокуратури.

Частиною 1 ст.126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту, до яких, зокрема, відноситься і щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005р. №3-рп/2005 право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді. Надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

В рішенні Конституційного Суду України від 03.06.2013р. №3-рп/2013 (у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст. 2, абз.2 р. 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) також зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо).

Відповідно до ч. 3 ст. 138 Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 2453-VI) щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

У відповідності до положень ч.1 ст.135 Закону № 2453-VI до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Пунктом 11 Перехідних положень Закону № 2453-VI (в редакції, чинній до 28.03.2015р.) передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Згідно з ч.4 ст.43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992р. №2862-ХІІ, який діяв на день набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010р., судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді.

До стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

За змістом абз.2 п.3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», доповненим згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11 червня 2008 року №545, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Отже, законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів», було передбачено право судді на зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів, календарного періоду проходження строкової військової служби, а також часу роботи на посадах прокурорів і слідчих.

Статтями 58 та 64 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи; конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно ж до ст.21 та ст.22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з п.8 ч.4 ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» незалежність судді забезпечується належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді (ч.6 цієї ж статті Закону).

Враховуючи вище викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог позивача, адже вказана позиція суду неодноразово відображена в практиці Вищого адміністративного суду України.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Козівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області залишити без задоволення, постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 06 листопада 2017 року у справі № 599/1671/17- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня виготовлення ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4

Повний текст судового рішення виготовлено 14.12.2017 року.