Справа № 385/820/17(2-а/385/31/17)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2017-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 грудня 2017 рокусправа № 385/820/17(2-а/385/31/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Шлай А.В. Прокопчук Т.С.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 25 жовтня 2017 року у справі №385/820/17 (2а/385/31/17) за позовом ОСОБА_1 до Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Гайворонському, Голованівському, Благовіщенському районах Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Кузьмені І.В. скасування постанови про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, -

в с т а н о в и в :

19.06.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 50/092-17-ДК/018По/08/01-17 від 12.06.2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 12 червня 2017 року начальником інспекції у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства в Гайворонському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Кузменя І.В. винесена постанова за № 50/0/92-17-ДК/0018По/08-01/-17, відповідно до якої позивача визнано винним в порушенні вимог ст. 125,126 ЗК України, притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень, а також вручено розрахунки шкоди, заподіяної позивачем через самовільне зайняття земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 17,52 га., яка відноситься до резервного фонду Долинівської сільської ради , у розмірі 25 598 гривень. Вказану постанову позивач вважає незаконною, та такою , що підлягає скасуванню, оскількиза приписами ст.1 Закону України» Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільним зайняттям земельної ділянки,є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання у власність чи оренду, за винятком дій, які, на думку позивача, відповідно до закону є правомірними. Земельна ділянка, площею 17,52 га.,що розташована на території Долинівської сільської ради є сформованою, з кадастровим номером НОМЕР_1 та використовується позивачем за цільовим призначенням на підставі угоди на право користування земельною ділянкою від 17 лютого 2017 року, до набуття права власності чи права оренди відповідно до Земельного кодексу та закону «Про оренду землі» І укладена між позивачем та Долинівською сільською радою, на території якої знаходиться зазначена ділянка. Дана угода укладена на підставі рішення № 94 тринадцятої сесії сьомого скликання Долинівської сільської ради від 16.02.2017 р. Крім того, позивачем відкрито обробляється вказана земельна ділянка з метою вирощення сільськогосподарської продукції з 2007 року згідно діючого на той час законодавства.

Постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 25 жовтня 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матерального та процесуального права просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована доводами адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 29 травня 2017 року Державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Гайворонському, Голованівському, Благовіщенському районах Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Кузьменя І.В складено протокол про адміністративне правопорушення, яким встановлено факт самовільно зайнято земельну ділянку площею 17,5277 га рілля, із земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у резерві на території Долинської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

12 червня 2017 року Державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Гайворонському, Голованівському, Благовіщенському районах Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Кузьменя І.В було винесено постанову №50/0/92-17-ДК/0018По/08/01/-17, якою гр. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, а саме за самовільне заняття земельної ділянки площею 17,5277 га рілля, із земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у резерві на території Долинської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та застосовано до нього штраф у розмірі 170 грн.

Правомірність та обґрунтованість постанови від 12 червня 2017 року про накладення адміністративного стягнення є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем було вчинено самовільне зайняття земельної ділянки площею 17,5277 га рілля, із земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у резерві на території Долинської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, відтак відповідачем було правомірно застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України - право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України - право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

За приписами ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Аналіз зазначених норм права вказує на те, що навіть при наявності рішення органу місцевого самоврядування про надання права користування земельної ділянкою, землекористувач зобов'язаний оформити та зареєструвати право користування землею у визначеному Законом Порядку.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 53-1 КУпАП передбачає відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки. Об'єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері користування земельними ділянками. Предмет посягання - земельна ділянка. Об'єктивна сторона правопорушення виражається у самовільному (тобто без належного на те права, оформленого юридично) зайнятті земельної ділянки (формальний склад).

Встановлені обставини справи свідчать, що позивачем не вжито ніяких заходів для державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, тобто право позивача на користування земельної ділянкою не оформлене та не зареєстроване в встановленому Законом порядку.

Факт постійного користування земельної ділянкою сторонами не оскаржується, напроти позивач наголошує, що він відкрито користується вказаною земельною ділянкою з 2007 року.

При цьому, позивач наголошує, що він не зобов'язаний реєструвати оренду земельної ділянки з огляду на те, що позивач використовує ділянку на підставі тимчасової угоди, яка діє до завершення процедури оформлення на підставі розпорядження Долинської сільської ради, строком на 1 рік

Суд апеляційної інстанції вважає такі доводи позивача необґрунтованими, оскільки відповідно до рішення двадцять дев'ятої сесії Долинської сільської ради шостого скликання №221 позивачу було надано земельну ділянку в оренду строком на 25 років, відповідно до чинного законодавства право на оренду земельної ділянки виникає з моменту її реєстрації, отже, той факт, що процедура оформлення документів щодо зазначеної земельної ділянки строком на 25 років не завершена, а сторони на цей час уклали тимчасову угоду про оренду землі строком на 1 рік, не звільняє позивача, як сторону орендних правовідносин вжити заходів стосовно реєстрації свого права як орендаря земельної ділянки з початку її використання.

Отже, з урахуванням вище викладеного, суд апеляційної погоджується з висновками суду першої інстанції, що в діях позивача наявний склад правопорушення, передбачений ст. 53-1 КУпАП. Таким чином, приймаючи у відношенні позивача оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення Державний інспектор у сфері Державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Гайворонському районі Кузьменя Ірина Вікторівна діяла в порядку та в межах повноважень, визначених Законом та Конституцією України, тому підстав для скасування постанови від 12 червня 2017 року - відсутні.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою та підстави для її зміни або скасування, в межах доводів апеляційної скарги, відсутні.

Керуючись ст. 195, ст. 197, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 25 жовтня 2017 року у справі №385/820/17 (2а/385/31/17) - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: О.О. Круговий

Суддя: А.В. Шлай

Суддя: Т.С. Прокопчук